VIII. OCTANDIUA. 207. 
169 
Liknar något föreg. art, men är 2—3 fot hög och beklädd 
både med långa utstående hår och korta glandelhår; stjelk gre- 
nig; blad aflångt lansettlika och tandade, de Öfre stjelkomfat- 
fande; grenskott utdragna; blommor stora, inemot tumsvida. 
Bäckstränder; Göt. Sk. spr. Smål. Hall. Boh. Yg. r. Gotl.?, 
Sv. Söd. Upl. r. (Verml. tillfällig). 
b. Stjelk med upphöjda ränder af de nedlöpande 
bladen. Märke vanl. helt. 
3. E. tetrågonum L.; foderflikar utdraget spetsiga; blad 
tätt sågtandade; stjelk tydligt kantig. 
Omkr. 2 fot hög och n. glatt; stjelk upprätt, vanl. mycket 
grenig; blad glänsande, med rundad bas; grenskott korta; frön 
finprickiga. 
.. Fuktiga ställen, stundom på åkerrenar; Göt. r.: Sk. Blek. 
Ög. Öl. spr. Gotl. t. r. Yg.?, St). Söd. spr. Upl. Ner. r. 
4. E. virgätum Fr.; foderflikar nästan trubbiga; blad 
glest sågtandade; stjelk otydligt kantig. 
Omkr. 2 fot hög och upptill småluden; stjelk uppstigande 
och vanl. mycket grenig; blad glanslösa och mörkgröna med 
något afsmalnande bas; grenskott utdragna; frön n. släta. Deuna 
art är svår att skilja från föreg., men liknar mera E. palustre. 
Fuktiga ställen; Göt. Boh. r. Hall. Sk. Smål. t. r. Blek. 
Gotl. r. Ög. spr., Sv. Söd. r. 
B. Blomknoppar lutande. 
a. Blad icke nedlöpande; bladskaft inga eller korta; 
stjelk med inga eller otydliga ränder. 
5. E. montånum L.; märke vanl. fyrklufvet; blad ägg- 
runda med rundad bas, fintandade och vanl. kortskaf- 
tade; foderflikar n. trubbiga; fröhus finludet; frön af- 
långa och prickiga. 
Omkr. fotshög med rundtomkring småluden, upprätt och 
foga grenig stjelk utan ränder; blad vanl. gröna och finludna; 
blommor ljusröda; grenskott utdragna med något skilda blad. 
Berg, helst i skogar; Göt. Sv. a., Norrl. a. (utom fjellen): 
Yb. Jtl. Herj. spr., Lpl. r. 
6. E. origanifélium Lam.; märke helt; blad äggrunda, 
nästan alla fintandade och föga skaftade (de nedre 
bladskaften stundom något utdragna); fröhus n. glatt 
eller glest hårigt; frön tapplikt äggrunda — aflånga och 
n. släta. 
Stjelk vanl. låg, stundom ända till fotshög och ofta krokig, 
sällan grenig, nästan glatt med 2 — 4 svagt upphöjda och fin- 
ludna ränder, hvarigenom den stundom blir kantig; blad vanl. 
glatta; blommor vanl. röda och lika stora som hos föreg. art; 
stjelkar vanl. enstaka, icke tufvade; grenskott trådlika med små 
fjällika blad i och nedom spetsen. Varierar med smalare och 
n. lansettlika frön, liknande dem, som vanligen förekomma hos 
följ. art. 
