170 
VIII. OCTAKDRIA. 207. 
Fuktiga ställen, helst i snöbäckar, i och nedanför fjellen, 
sällan utom fjellen; Lpl. a., Norrl. r.: Jtl. Herj. spr. Gestr. 0, 
Sv. Dal. t. r. 
7. E. alpinum L.; märke helt; blad aflånga och nedåt 
afsmalnande, oftare skaftade, de flesta helbräddade; 
fröhus n. glatt eller glest hårigt (sällan tätludet); frön 
vanl. tappliki. lansettlika och n. släta. 
Är ofta svår att skilja från föreg. art, men har tunnare, 
mindre glänsande och mera trubbiga blad, smalare fröhus och 
smärre , vanl. hvita blommor; bladen äro stundom nästan lan- 
settlika; stjelkar vanl. tufvade; grenskott korta med bladrosetter, 
Varierar (vid Karesuando i Torn. Lpm. enl. exemplar af C. P. 
Lsestadius) med kortare frön, liknande dem hos föreg. art. 
På samma ställen som föreg. art; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. 
spr. Ang. — Hels. r., Sv. Dal. r. 
8 . E. palustre L.; märke vanl. helt; blad smalt lansett- 
liTca — jemnbreda med något invikna kanter och vigg- 
lik bas, vanl. helbräddade, stundom glest tandade, de 
öfre oskaftade; fröhus finludet; frön tapplikt lansett- 
lika och släta. 
Omkr. fotshög med rundtomkring småluden, uppstigande 
och vanl. föga gr enig stjelk utan ränder; blad glanslösa och 
mörkgröna, finludna eller glatta; blommor ljusröda och teml. 
små, sällan hvita; grenskott trådlika med bladknoppar eller med 
något spridda blad nedom spetsen. 
Fuktiga ställen, allmän: dock mindre vanlig i fjellen. 
— angustum; blad smalare; blommor vanl. hvita. 
I fjellen vanligare än hufvudarten, för öfrigt i Norrl. mera 
sparsam ned till Gestr. 
9. E. lineåre Mtihl.; märke helt; blad utan invikna kan- 
ter: de nedre bladen korta och tunglika, de öfre smalt 
lansettlika — jemnbreda och oskaftade, helbräddade eller 
glest tandade; fröhus n. glatt; frön tapplikt lansettlika 
och n. släta. 
Hela växten glattare än föreg. art, vanl. lägre och enkel; 
stjelk stundom med svagt upphöjda ränder; blad vanl. mot spet- 
sen bredare ; blommor små och oftast hvita ; grenskott korta med 
bladrosetter. 
Puktiga ställen i fjellen, sällan i lägre fjelltrakter ; Lpl ■ t. 
r., Norrl. Jtl. Herj. r. Ång. Hels.? 
b. Stjelk med upphöjda långsgående ränder af de 
nedlöpande, utdraget skaftade bladen. 
10. E. röseum Schreb.; märke vanl. helt; blad aflånga 
eller bredt lansettlika med vigglik bas, fintandade; fo- 
derflikar utdraget spetsiga. 
Omkr. 2 3 fot hög med småluden, upprätt och mycket gre- 
nig stjelk; blad n. glatta och ofta rödaktiga; grenskott korta; 
fröhus finludet; frön n. släta. 
