X. DECANDRIA. 224. 
179 
rosetter: grenar få och fåblommiga, i början bildande en blom- 
qvast, sedan en n. jemnbred vippa, knappt upptagande stjelkens 
öfre tredjedel; blad som hos föreg. art. 
Klippväggar i fjellen, mycket r.; Lpl. Piteå Lpm. (enl. ex. 
af L. L. Laestadius i Linköpings el. läroverks museum). 
3. S. oppositifölia L.; stjelkblad tätt tegellagda, omvändt 
äggrunda (eller aflånga — tunglika), nästan alla mot- 
satta; kronblad rödvioletta, aflånga — lansettlika och 
trubbiga, 14/2 gång s & långa som foderflikarne. 1, 2. 
Bildar låga rikblommiga tufvor med vanl. nedliggande gre- 
nar; blad mycket små och läderartade, i kanten håriga; hvarje 
gren i spetsen försedd med en teml. stor och n. klocklik, i bör- 
jan rosenröd, slutl. violett blomma. 
Af snövatten fuktiga ställen högt upp i fjellen; Lpl. t. a. i 
högfjellen, Norrl. Jtl. Herj. t. a. på de högsta fjellen. 
4. S. stelläris L.; stjelk n. bladlös och stängellik; rot- 
blad aflånga — vigglika, upptill sågade; kronblad livita, 
nedtill med 2 gula prickar, och smalt lansettlika, spet- 
siga och dubbelt så långa som foderflikarne. 2, 3. 
Stjelk späd och knappt 5 tum hög, ofta lägre, bar eller ned- 
till beklädd af inemot tumslånga spetsiga blad, upptill med få, 
n. enblommiga och i början nedböjda grenar. Blomfodret är 
fritt från fruktämnet, djupt deladt och slutl. nedböjdt. Växten 
är vanligen finhårig. 
Fuktiga och något dolda ställen i fjellen, t. ex. vid bäckar, 
i fjell- och björkregionen; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. mångenst., 
Sv. Dal. r. 
— comösa; stam enblommig, upptill delad i flera ut- 
dragna och utstående grenar med gyttringar af fjäll- 
lika blad; blomfoder mycket litet. 
I fjellregionen; Lpl. r. 
5. 8. Hirculus L.; stjelk mångbladig med åtskilda och 
jemnbredt lansettlika blad; kronblad guldgula med 
mörkare punkter, aflånga och trubbiga, omkr. 3 gån- 
ger så långa som foderflikarne; blommor n. klock- 
lika. 3. 
Stjelk spenslig och omkr. */, fot hög, upprätt och vanl. en- 
staka, med få sidoskott, upptill med 1 — 3 stora och långskaftade 
blommor; stjelkens öfre del jemte blomskaften brunulliga; blad 
glatta, omkr. tumslånga och platta. Blomfodret är fritt från 
fruktämnet, djupt deladt och slutl. nedböjdt. 
Torfkärr; ..Lpl. spr., Norrl. Vb. Ang. Jtl. r., Sv. Vestm. 
Upl. r., Göt. Ög. Smål. Sk. r. 
6. S. aizöides L.; stjelk mångbladig med åtskilda, jemn- 
breda — syllika blad; kronblad vanl. ljusgula med mör- 
kare prickar, aflånga — lansettlika och trubbiga, dubbelt 
så långa som foderflikarne; blommor platta. 3. 
