180 
X. DECANDRIA. 224. 
Stjelkar (grenar) 3—6 tum långa, nedliggande eller uppsti- 
gande ’ med talrika nyskott, upptill med några få enblommiga 
och finhåriga blomskaft; blad i kanten finliåriga, n. barrlika 
och knappt t j 2 linie breda: fröhus n. klotrundt; kronblad åt- 
skilda, högre upp på fjellen stundom mörkgula, sällan (i Jtl.) 
rödaktigt pomeransgula. 
Våta ställen i fjellen, helst på klippväggar; Lpl. a., Norr], 
Jtl. Herj. t. a. 
7. S. caespitosa L.; stjelk n. bladlös och stängellik; rot- 
blad vigglikt afsmalnande till skaft, upptill med 3—5 
korta och jemnbreda — aflånga flikar; kronblad grön- 
hvita eller blekgula, omvändt äggrunda och dubbelt så 
långa som foderflikarne. 2 , 3. 
Bildar låga och mjuka, vanl. mycket täta tufvor, hvarifrån 
flera, 1—3 (sällan ända till 6) tum höga stjelkar uppskjuta med 
1—4 upprätta, kortskaftade blommor i toppen; bladflikar trub- 
biga eller spetsiga. 
Högländta, solöppna och vanl. torra klippor, helst i fjell- 
regionen; i fjellen: Lpl. spr., Norrl. Jtl. t. r. Herj. r.; utom 
fjellen: Norrl. Ång. r. (äfven på hafsklippor) Med. r. 
8. S. nivälis L.; stjelk n. bladlös och stängellik; rotblad 
omvändt äggrunda eller spadlika; kronblad hvita eller 
något röd violetta, aflånga och af foderflikarnes längd. 
2, 3. 
Stjelk teml. spenslig och vanl. 2 — 3 tum hög (med smärre 
blad), stundom något tjockare och ända till 8 tum hög (med 
större blad), oftast enstaka, upprätt eller bågböjd, upptill delad 
i en- eller flerblommiga, upprätta eller utstående blomskaft ; blad 
undertill rödaktiga, tvärt afsmalnande till skaft; blomfoder ofta 
rödaktigt. 
Något dolda klippor och andra af snövatten fuktiga ställen 
i fjellen, helst i fj el 1 regionen, sällan i lägre fjelltrakter; Lpl. t. 
a., Norrl. Jtl. Herj. mångenst. i fjellen, Med. r. 
9. S. granuläta L., Knylbräcka ; stjelk flerbladig; de ne- 
dre bladen skaftade, njurlika och naggade, de meller- 
sta n. oskaftade, vigglika och flikiga med 8 — 3 flikar, 
de öfversta hela och smala; kronblad omvändt äggrunda 
och 3 gånger så långa som foderflikarne. 2 . 
Omkr. fotshög med rotbladen vanligen i rosett; stjelk meu 
få blad nedtill och vanl. bladlös upptill; blommor stora med 
lukt af mandel, i rikblommig och qvastlik vippa. 
Solöppna backar och o ängar; Göt. Sv. a.: Hall.— Dal. spr., 
Norrl. Gestr. spr. Hels. Ang. r. 
10. S. cérnua L.; stjelk flerbladig, försedd med grodd- 
knoppar både nedtill och vanl. äfven i blad vecken; de 
nedre bladen skaftade njurlika och flikiga, de mellersta 
oskaftade vigglika och flikiga, de öfversta hela och 
