X. DECÅNDRIA. 224 — 225. 
181 
smala; kronblad hvita, omvändt äggrunda och 3 — 4 
gånger så långa som foderflikarne. 3. 
Stjelk enkel (stundom flera tillsammans) och spenslig, 1 / a -1 
fot hög, ofta ullig och teml. rikbladig med flera mörkröda grodd- 
knoppar i hvarje veck af de öfre bladen; blomma vanl. ensam, 
stor och lutande i stjelkens topp, sällan fruktbärande; blomfoder 
fritt från fruktämnet. Har sällan (i Torn. och Lul. Lpm.) 3—6 
blommor i klase. 
Något dolda klippor och andra af snövatten fuktiga ställen 
i fjellen, helst i fj el 1 regionen; Lpl. teml. vanlig, Norrl. Jtl. spr. 
Herj. t. r. 
11. S. rivulåris L.; stjelk stängellik enbladig; rotblad 
långskaftade njurlika och flikiga; stjelkbladet vanl. 
oskaftadt och omvändt äggrundt med utdragen bas; 
kronblad hvita, aflånga eller omvändt äggrunda, dubbelt 
så långa som foderflikarne. 3. 
Stjelkar ipycket späda, och vanl. blott 1 / a — 2 tum höga, enkla 
eller upptill delade i 2 långa enblommiga och håriga blom- 
skaft med obetydliga blommor; rot tvåårig. Liknar JRanunculus 
pygmceus. 
Sumpiga och dolda ställen, t. ex. i klippspringor samt i och 
vid bäckar i fjellen; Lpl. spr., Norrl. Jtl. Herj. spr., Sv. Dal.r. 
12. S. tridactylites L.; stjelk mångbladig; alla bladen 
oskaftade och vigglika, de nedre långt afsmalnande; 
kronblad vigglika eller omvändt äggrunda, tvärhuggna 
eller urnupna, dubbelt så långa som foderflikarne; frukt- 
skaft, utstående, fina och trådsmala, flera gånger längre 
än det n. klotrunda blomfodret. 1, 2. 
Omkring fingerhög och spenslig, vanl. grenig från roten 
och oftast rödaktig, med rosettlikt gyttrade, snart vissnande rot- 
blad, de första hela; stjelkblad stundom hela. 
Berg och backar; Göt. spr.; Gotl. Öl. a, Blek. Boh. r. Hall. 
Smål. t. r., Sv. t. r.: Söd. Upl. spr. Dal. 0, Norrl. Jtl. r. 
* S. adscendens L.; kronblad 3 gånger så långa som 
foderflikarne; fruktskaft upprätta och korta, sällan 
längre än det bredt äggformiga fodret; eljest som 
hufvudarten. 
Liknar hufvudarten, men är vanl. grön (sällan rödaktig) med 
något högre, styf och upptill grenig stjelk och mera varaktiga 
rotblad. 
Torra solbelysta klippor eller åkrar; Lpl. r., Norrl. Jtl. t. r. 
llerj. Med. r., Sv. r.: Ner. t. r. Dal.?, Göt. Dalsl. Vg. r. Ög.? 
225. Dianthus. Nejlika. 
A. Kronbladens skifva hel eller upptill tandad. 
a. Blommor långskaftade i qvastlik vippa. 
1. D. deltoides L., Ängsnejlika, Gräsnejlika; blomfoder 
rörformigt med mycket korta svepeblad ; rotstock skott- 
alstrande. 3. 
