X. DECANDR1A. 236 — 239. 
191 
Vanl. 1 j 2 fot höer, något blågrön och upptill rodnande, glatt ; 
stjelk icke klibbig; blad mycket smala; blommor vanl. rosenröda 
och närsittande i qvastlikt stälda knippen. På Öland blir ofta 
stjelken föga utvecklad. 
Ängsbackar, helst i fjellen; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. a. Vb. — 
Hels. r., Sv. Dal. spr. Yestm. Söd. r., Göt. Öl. mångenst. Blek. 
Hall. Boh. r. 
236. IVIeländrium. Klintblära. 
1. M. diurnum Fr.; växtens hår utan glandler; foder- 
flikar lansettlika spetsiga; fröhusets tänder tillbaka - 
böjda. 2, 3. 
1—1 ‘/a fot hög, ljusgrön (eller rodnande) och mjukhårig, 
stjelkblad äggrundt lansettlika; blommor vanl. purpurröda, säl- 
lan blekröda eller hvitaktiga, öppna om dagen och luktlösa. 
Myllrika lundar, helst i fjellen; Lpl. a., Norrl. spr.: Jtl. a., 
Sv. spr.: Ner. t. a., Göt. spr.: Sk. a. inre Smål. t. r. Gotl. 0. 
2. M. vespertinum (Sibth.) Fr.; upptill glandelhårig; fo- 
derflikar korta och trubbiga; fröhusets tänder raka. 2, 3. 
2 — 3 fot; hög och gråluden med klibbhåriga (glandelhåriga) 
blomskaft och foder; stjelkblad lansettlika; blommor vanligen 
h vita (sällan ljusröda), välluktande och öppna mot aftonen. Lik- 
nar Silene noctiflora, men har rotstock liksom föreg. art. 
Ruderatväxt, äfven på stränder, och ogräs i åkrar, helst i 
slättbygder; Göt. t. a.: Sinål. Boh. spr. Dalsl. r., Sv. t. a.: Vestm. 
Dal. spr. Verml. t. r., Norrl. spr.: Jtl. r. Herj.? Vb. 0. 
237. Vahlbergella. 
1. V. apétala (L.) Fr.; blommor ensamma, i början lu- 
tande; foder äggformigt uppblåst, vanligen inneslutande 
blomkronan. 2, 3. 
Grön eller rodnande, 2 — 8 tum hög, stundom med flera n. 
bara stjelkar från rotstocken; kronblad ljusröda. 
Ängsbackar högt uppe i högfjellen; Lpl. r. 
2. V. affinis (Vahl) Fr.; blommor 1 — 3, upprätta ; foder 
aflångt, kortare än kronan. 2, 3. 
Spensligare än föreg. med smalare blad och hvita eller röd- 
letta kronblad. 
Ängsbackar högt upp i fjellen, mycket r.; Lpl. Torn. Lpm. 
på Nuljalaki. 
238. Lychnis. Gökblomma. 
1. L. flos cuculi L ; blomfoder n. klocklikt och 10-ner- 
vigt. 3. 
Öm kr. fotshög eller deröfver med rotstock och smalt lansett- 
lika, oskaftade stjelkblad; kronbladens flikar jemn breda. 
Ängar; Göt. Sv. a., Norrl. spr.: Gestr. Hels. a. Ång. r. Vb. 0. 
239. Ceråstium. Hönsnarf. 
A. Rot mångårig med talrika tuf bildande rotskott; 
stjelkar uppstigande eller (hos C. alpinum) äpp- 
rätta. 
