192 
X. DECANDR1A. 239. 
1. C. vulgatum L.; kronblad af fodrets längd eller föga 
längre; blomskärmar teml. smalt hinnkantade; fröhus 
krökt och något längre än fodret; fruktskaft utstående 
och bågböjda. 2, 3. 
Omkr. */ 2 fot hög - eller deröfver, vanl. sträfluden och med 
utbredda stjelkar; talrika blommor i vipplikt knippe; blad vanl. 
aflånga. I fjellen äro kronbladen stundom mer än vanligt ut- 
skjutande. . 
Ängar och backar, allmän. 
2. C. arvense L.; kronblad 2 — 3 gånger längre än fo- 
dret; blomskärmar bredt hinnkantade; fröhus nästan 
rakt och knappt utskjutande ur fodret; fruktskaft upp- 
rätta. 2, 3. 
Ända till fotshög och vanl. luden med glandelhåriga blom- 
skaft och teml. talrika blommor i knippe, större än hos föreg. 
art; blad lansettlika — jemnbreda; fröhus smalt och omkr. 3 li- 
nier långt. 
Ruderatväxt och ogräs i torra, helst sandiga åkrar, troligen 
införd med säd eller gräsfrö; Göt. r.: Gotl. a. Sk. spr. Hall. Boh. 
0, Sv. Söd. dpi. Verml. r., Norrl. Gestr.? 
3. C. alpinum L.; kronblad omkr. dubbelt längre än 
fodret; x,de öfre blomskärmarne smalt eller otydligt, de 
nedre icke hinnkantade; fröhus föga krökt och dub- 
belt längre än fodret; fruktskaft raka och vanl. upp- 
rätta, sällan nedböjda. 2, 3. 
Stjelkar omkr. 1 / 2 fot höga och upprätta med ensamma eller 
2 — 3 stora blommor (sällan flera i vippa), hvars kronblad äro omkr. 
1 j 1 tum långa; fröhus teml. tjockt och omkr. 1 / 1 tum långt. Blad- 
formen och växtens beklädnad äro mycket föränderliga; ju bre- 
dare bladen äro, desto mer håriga blifvä de: stundom är växten 
n. alldeles glatt med smala blad. 
Teml. torra, stundom något fuktiga ställen i fjellen, sällan 
(i Yg.) utom fjellen; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. a. Med. r., Sv. 
Dal. r., Göt. Vg. på Hälleberg. 
* C. latifölium L.; glandelhårig; blomskärmar utan hinn- 
kant; fruktskaft vanl. nedböjda; blad breda rundade- 
ovala och gröna; fröskal (enl. Gfrenier) uppblåst och 
föga sammanhängande med växtämnet (frökärnan). 
Högt upp i fjellregionen vid snöbäckar; Lpl. r. 
4. C. trlgynum Vill.; pistiller vanl. 3, sällan 4; kronblad 
dubbelt längre än fodret; blomskärmar utan hinnkant; 
fröhus rakt och något längre än fodret; fruktskaft 
snart nedböjda. 3. 
Löst tufvad, glänsande mörkgrön, nästan glatt och fåblom- 
mig; blad smala, ofta ensidiga och trubbiga, med vanl. otydlig 
medelnerv; stjelk mycket grenig, omkr. '/i fot lång och vanl. 
nedliggande; fröhus kort och tjockt. 
