X. DECANDRIA. 141. 
195 
upprätt; foderblad tilltryckta; fröhusets skal breda 
ovala och föga längre än fodret. 2, 3. 
Vanl. ännu mindre än de båda föreg. och tätt tufvad, sällan 
med utdragna och nedliggande grenar, samt af mörkare färg, n. 
brungrön eller rodnande; fröhus klotrundt och trubbigt: blad 
med kort udd. 
Grusiga och något fuktiga ställen högt upp i fjellregionen 
r.; Lpl., Norrl. Jtl. Herj. 
5. S. subulåta (Sw.) Wimm.; krona af fodrets längd; 
blomdelar 5-taliga ; blomskaft ofta bågböjda; fröhus 
slutl. något lutande eller nästan upprätt; foderblad till- 
tryckta; fröhusets skal äggrunda och något längre än 
fodret. 3. 
Olik de tre föreg. arterna genom de styfva, med lång borst- 
lik udd försedda bladen, som i likhet med stjelkens öfre del stun- 
dom äro glandelhåriga; fröhus n. klotrundt och trubbigt. 
Fuktiga klippor nära hafvet, sällan (i Smål. och V g.) inuti 
landet; Göt. Boh. a. Hall. spr. Sk. (i n. v. delen) spr. Smål. (i 
v. delen) t, r. 01. r. Vg. vid Alingsås. 
C. Stjelkar vanl. utan bladrosetter, sällan tufvade. 
Blomdelar vanl. 4-taliga. Foderblad stundom spet- 
siga. Kronblad ej längre än fodret, vanl. felslående. 
Rot enårig. 
6. S. stricta Fr.; kronblad vanl. felslående; blomskaft 
n. raka; fröhus slutl. upprätt; foderblad äggrunda — 
ovala, något trubbiga och slutl. utspärrade; fröhusets 
skal äggrunda — ovala, föga längre än fodret. 2, 3. 
Liknar 8. proeumbens, men är vanl. upprätt; fröhus äggfor- 
migt och trubbigt; blad glatta borstlösa; bladrosetter sällan fö- 
rekommande; foderblad stundom något spetsiga. 
Hafsstränder ; Göt. spr.; Boh. — Sk. t. a. Gotl. t. r. Ög. 0. 
— maritima (Don); stjelkar utbredda eller nedliggande, 
stundom utgående från en bladrosett; kronblad stun- 
dom utbildade, föga kortare än fodret. 
Hafsstränder, r.; Göt. Boh. vid Kyrkesund (förf.). Troligen 
äfven annorstädes. 
7. S. ciliäta Fr.; kronblad n. felslående; blomskaft ofta 
bågböjda; fröhus vanligen n. upprätt; foderblad ägg- 
runda spetsiga och tilltryckta, de yttre med borstlik 
udd; fröhusets skal lansettlika, längre än fodret. 3. 
Liknar 8. saxatilis , men har hårfina blomskaft och saknar 
bladrosetter; stjelkar ofta mycket greniga och utbredda eller n. 
upprätta, ända till 1 / 2 fot höga; fröhus äggformigt och spetsigt; 
blad med borstlik udd, stundom glandelhåriga. 
Torra betesmarker och trädesåkrar; Göt. Boh. r. Sk. flerst. 
i s. delen. 
