204 XII. icosandiiia. 256, 257. 
artade och ofta aflånga; foderflikar ofta utstående och slutligen 
afiallande. 
Helst i skärgården; Göt. Boh. spr. Hall. Sk. o t. r. Blek. Smål. 
Öl. Gotl. spr. Ög. t. a. i skärg. (inuti landet i Atvid), Sv. Söd. 
Upl. spr. Yestm. Ner. t. r., Norrl. Gestr. Hels. r. 
b. Småblad enkelsågade eller oregelbundet dubbel- 
sågade, undertill utan (sällan med fina gulaktiga) 
glandler. 
6. R. cansna L.; taggar vanl. starkt krökta-, småblad 
ovala— äggrunda, undertill glatta eller ludn*a; njupon 
vanligen glatt och aflångt, stundom rundadt eller pä- 
ronformigt; blomskaft vanligen glatt. 3. 
Med vanl. upprätta, läderartade och sent mognande njupon, 
ofta afiallande foderflikar och röda eller hvita blommor. 
a. R. canina L.; småblad glatta och släta, oftast enkelt så- 
gade; taggar vanl. starkt krökta; foderflikar vanligen nedböjda 
och afiallande; foder och blomskaft vanl. utan glandler. På 
Lilla Carlson vid Gotl. förekommer en nästan tagglös form. 
Göt. a.: Dalsl. Boh. o spr., Sv. a.; Yerml. Dal. spr., Norrl. 
Gestr. a. Hels. Med. spr. Ang. t. r. 
— Reutéri Godet; foderflikar slutl. upprätta och qvarsittande; 
blad stundom ludna. 
Göt. r.: Dalsl. Sk.?, Sv. Söd. Upl. Yestm. r., Norrl. Gestr. r. 
b. R. collina Jacq.; småblad släta, undertill gröna och svagt 
ludna, oftast dubbelsågade; taggar svagt krökta; foderflikar ned- 
böjda och afiallande; foder och blomskaft med talrika glandler. 
I vissa trakter, t. ex. i Dalsland, är denna form särdeles ymnig 
och af ett ganska utmärkt utseende utan öfvergångar till den 
egentliga It. canina. 
Göt. t. r.: Dalsl. mångenst. Boh. spr., Sv. t. r.: Söd. spr. 
Verml. Dal. 0. 
c. R. dumetörum Thuill.; småblad ludna, oftast enkelt så- 
gade; taggar starkt krökta; foderflikar vanl. nedböjda och affal- 
Iande; foder och blomskaft vanl. utan glandler. 
Göt. a o , Sv. t. r.: Söd. Upl. a. Yestm. spr.?, Norrl. Gestr. 
spr. Hels. Ang. r. 
— tomentella Lem.^.småblad dubbelsågade. 
Teml. r., t. ex. Ög. Smål. Yg. 
— coriifölia Fr.; foderflikar slutl. upprätta och qvarsittande; 
blomskaft teml. korta; blad tjocka och skrynkliga; njupon slutl. 
något mjukt. 
Göt. spr.: Blek. Yg. Dalsl. r., Sv. Söd. Upl. Yestm. t. r., 
Norrl. Gestr. r. 
257. Rubus. 
I. Buskar med n. jemnbreda, bladskaftet vidvuxna stipler. *) 
A. ^ Kronblad upprätta, af fodrets längd eller något kortare. 
Frukt lätt skiljbar från fästet. Stam upprätt. 1. R. idaeus. 
*) Dessa växter förekomma på stenbundna ställen och blomma 
efter försommarens slut. 
