XIII. POLYARDRIA. 279. 
221 
oskaftade blad. Nästan glatta växter. 17. R. nivalis. 
18. R. pygmseus. 
II. Alla blad med platta och breda flikar. Blomskaft efter 
blomningen bågböjda. (Slägtet Batråchium hos somliga för- 
fattare). 
A. Kronblad gula med fjällbetäckt honingsgrop på klon. 19. 
R. hyperboreus. 
B. Kronblad hvita utan fjäll på klons honingsgrop. 20. R. 
hederaceus. 
III. Be nedre ( eller alla) i vattnet nedsänkta bladen delade 
med hårlika flikar, de flytande bredflikiga. Blomskaft efter 
blomningen bågböjda . Kronblad hvita utan fjäll på klons ho- 
ningsgrop, (Batråchium Wimm.). 21. R. circinatus. 22. R. 
leiospermus. 23. R. aquatilis. 
1. R. platanifölius L.; stjelk styf och upprätt; rotblad 
5— 7-delade; stjelkblad 3 — 7-delade; karpeller med 
krökt spröt (stift). 3. 
Stjelk 1 — 2 fot hög, upptill grenig och mångblommig, med 
stora blad, som likna Stormhattens; blommor rent hvita, lik- 
nande Hvitsippör, sedan de små glatta och rödaktiga foderbla- 
den bortfallit; blomskaft n. glatta och trådlika; skärmblad lång- 
spetsade och hela. 
Bergsluttningar i fjellen r.; Norrl. Jtl. Herj., Sv. Dal. 
2. R. glaciålis L., Benblomma ; stjelk mjuk, saftfull och 
uppstigande; rotblad 3-delade med åtskilda flikar; stjelk- 
blad (skärmblad) 1 — 2 vid hvart blomskaft, vaiil. 3- 
delade; karpeller med rakt spröt. 1, 2. 
Stjelkar omkr. fingerhöga och enkla, ofta enstaka, med en 
ensam blomma eller upptill delade i 2 — 4 (sällan flera) blomskaft; 
rotblad teml. små; foderblad stora brunulliga och qvarsittande; 
blommor omkr. en tum vida och n. klotformiga med snöhvita, 
snart rodnande och slutl. rödvioletta kronblad; blomskaft glatta 
och tjocka; skärmbladens flikar smala och n. hela. 
Fuktiga, länge af snö betäckta ställen, högt upp i fjellen: 
Lpl. a. (åtm. i fjellregionen), Norrl. Jtl. Herj. spr. 
3. R. sceleråtus L., Tiggar-ranunkel ; stjelk mjuk och 
pipig; de nedre bladen klufna, de öfre 3-delade med 
jemnbreda flikar; blomskaft fårade; foderblad nedböjda. 
3, 4. 
Glatt, saftfull och glänsande grön, ända till fotshög och 
mycket grenig, vanl. upprätt (sällan flytande på vattnet), med 
skaftade blad och mycket små blommor. 
Dyiga ställen vid eller nära sjöar; Göt. t. a.; Boh. Dalsl. 
spr., Sv. t. a.; Verml, Dal. spr., Norrl. spr.: Ang. Yb. r. Med. 
Jtl.?, Lpl. r. 
4. R. Lingua L., Amöja; stjelk upprätt, med rotskott; 
blad utdraget lansettiika lång spetsade; blomskaft icke 
fårade; karpeller släta med krökt spröt. 3. 
