XIII. P0LYANDR1A. 279. 
223 
11. R. arvensis L., Åkerranunkel; stjelk upprätt; blom- 
skaft icke fårade; karpeller taggiga ; fruktfäste hårigt. 
2, 3. 
1 / a , -i fot hög och n. glatt med enårig rot; karpeller stora 
och få med långt, n. rakt spröt; småblad smalflikiga; blommor 
temh 0 små. 
Åkrar; Göt. Gotl. Öl. a. Hall. Sk. spr. Blek. Smål. r. (Ög. 
tillfällig), Sv. Söd. Upl. r. 
12. R. lappönicus L.; stjelk (rotstock) dold i jorden (el- 
ler mossan) och utsändande lång’skaftade, njurlika och 
djupt klufna blad; skärmblad kortskaftadt och 3-kluf- 
vet med n. helbräddade flikar; kronblad något längre 
än fodret. 2. 
Blomskaft enblommiga, omkr. fingerhöga; stjelkblad teml. 
stora med naggade flikar; blommor knappt så stora som hos Man. 
Flammula; foderblad glatta, stundom öfvergående till kronblad; 
karpeller med bihang upptill samt med krökt spröt. 
Sumpiga ställen, helst bland hvitmossa vid kallkällor i fjel- 
lens skogsregion, sällan nedanför fjellen; Lpl. spr., Norrl. Vb. 
r. Ang. spr. Med. r. Jtl. spr. Herj. r., Sv. Dal. r. 
13. R. acris L.; de öfre bladen föga utvecklade med få 
och smala flikar; blomskaft icke fårade; fruktfäste 
glatt ; de nedre bladen delade n. till basen. 2 — 4. 
1 — 2 fot hög med tilltryckta hår på blomskaften och stjel- 
kens öfre del; de nedre bladens flikar korta och vanl. spetsiga. 
Är i fjellen ofta enblommig och låg med små blad med trubbiga 
flikar. 
Ångar, allmän. 
* R. Frfesii Giren.; alla blad nästan likformiga, de nedre 
djupt klufna; eljest som hos hufvudarten. 3. 
Liknar något följ. art och är lätt förbisedd ; stjelkens nedre 
del jemte de nedre bladskaften hafva vanligen utstående hår; 
de nedre bladens flikar äro bredare an hos hufvudarten, de flesta 
bladen starkt ludna. 
Ängar r.; Göt. Sk. Gotl. Ög., Sv. Upl. 
14. R. polyänthemos L.; alla blad n. likformiga; blom- 
skaft fårade; fruktfäste st g f hårigt ; de nedre bladen 
delade n. till basen. 3. 
Stjelk omkr. 2 fot hög med utstående hår; bladens småfli- 
kar smala. 
Ängar; Göt. t. r.: öl. a. Ög. e mångenst., Sv. spr.: Ner. t. r. 
Dal. r. Verml. 0, Norrl. Gestr. — Äng. r. 
* R. nemorösus D.C.; de nedre bladen djupt klufna. 3. 
Liknar hufvudarten, men är lägre med bredflikiga rotblad. 
Ängar och åkerrenar; Göt. Gotl. mångenst. Ög. r. 
15. R. auricomus L.; rotblad glatta eller i kanten hå- 
riga, njurlika, vanl. talrika och flikiga, med slidbärande 
