232 
XIV. D1DYNAM1A.. 298 — 302. 
Stränder vid Östersjön och Mälaren, sällan vid Kattegat* 
Göt. Öl. t. a. Gotl. Blek.— Ög. spr. Hall. r., Sv. Söd. Upl. spr! 
Vestm. t. r. 
298. Prunella. Brunört, Skogshumle. 
1. P. vulgaris L.; blomfodrets öfverläpp bred med åt- 
skilda, breda, tvärhuggna och kortuddiga tänder, un- 
derläpp till midten klufven. 3. 
Stjelk omkr. 1 / 2 fot hög, stundom grenig; blad äggrundt aflånga 
skaftade; blommor vanl. biå ; ax nedtill ofta försedt med ett par 
blad, skärmblad breda och n. runda, tvärt afsmalnande till en 
kort spets; blomfoder brunt. 
Betesmarker, allmän utom fjellen: Lpl. r. 
2. P. grandiflöra L., Storblommig Brunört; blomfodrets 
öfverläpp med närsittande syllika tänder, underläpp 
inskuren ofvan midten. 3. 
Något större än föreg. med större, vanl. violetta blommor; 
ax vanl. skildt från bladen; blomning senare. 
Betesmarker; Göt. Gotl. a. Öl. t. a. Yg. r., t. ex. Kinnekulle 
och Alleberg. 
299. Dracocéphalum. Braknos. 
1. D. Ruyschiåna L.; blad jemnbredt lansettlika, trubbiga 
och helbräddade; blomskärmar hela. 3. 
Fotshög, upprätt och n. glatt med tumslånga blommor och 
l 1 /, tum långa, omkr. en linie breda blad. 
Torra ängsbackar, mycket r.; Göt. Smål. Ög. Yg., Sv. Vestm. 
300. Clinopödium. Bergmynta. 
1. C. vulgäre L.; blad äggrunda, grundt naggade och 
kortskaftade; blomskärmar kortare än fodret. 3. 
Stjelk enkel och fotshög utan blad i spetsen ; foder och skärm- 
blad mycket hårigä. 
Lundar och berg; Göt. mångenst.; Gotl. Sk. Dalsl. t. o a. Bob. 
r., Sv. spr.; Verml. t. r. Dal. 0. Norrl. Gestr. — Med. r. Ang.? 
301. Calamintha. Harmynta 
1. C. A’cinos (L.) Clairv.; blad aflånga skaftade och of- 
van midten grundt sågade; blomskärmar vanl. 6-blom- 
miga. 3. 
Stjelk nedliggande, men icke rotslående, med fingerhöga, 
uppstigande och korthåriga grenar; blomfoder fåradt och med 
utstående hår samt med svalget slutet af hår. 
Berg- och ruderatväxt, stundom ogräs i åkrar, helst i slätt- 
bygder; Göt. mångenst.: Öl. Gotl. Sk. o a., Sv. t. a.: Yerml. Dal. 
t. r., Norrl. Gestr. — Med. mångenst. Ång. Jtl. r., Lpl. r. 
302. Thymus. Backtimjan. 
1. T. Serpyllum L.; stjelk krypande med tätt sittande 
och upprätta grenar; blad omvändt äggrunda eller 
tunglika, nästan oskaftade och i kanten håriga, med 
upphöjda nerver. 3. 
