XIV. DIDYN AMIA. 310. 
235 
310. Melåmpyrum. Kovall. 
A. Blommor tätt sittande i ax, åtminstone de öfre; 
blomskärmar högfärgade. 
1. M. criståtum L., Korsört ; blomskärmar hjertlika hop- 
vikna, med långa tänder; ax tätt, kort och fyrkan- 
tigt; kronpip dubbelt längre än fodret. 2, 3. 
*/ 2 fot hög-, finhårig och upptill grenig med jemnbredt lan- 
settlika blad; blomskärmar tuppkamlika; blommor purpurröda 
med gul mynning (då blomskärmarne äro brunröda) eller hvit- 
gula liksom blomskärmarne; frön 2 i hvarje rum. 
Torra ängar, helst i slättbygder; Göt. t. a.: inre Smal. spr. 
Boh. t. r. I)alsl. 0 , Sv. spr.: Vestm. blott i s. delen, Verml. Dal. 
0 , Norrl. Gestr. r. 
2. M. arvense L., Kråkhvete ; blomskärmar lansettlika, 
platta och parflikiga; ax teml. tätt och aflångt; kron- 
pip af fodrets längd. 2, 3. 
Omkr. fotshög, kort sträfhårig och grenig med smalt lan- 
settlika blad; blomskärmar röda ; blommor purpurröda upptill 
och nedtill, på midten hvitgula; frö ett i hvarje rum och lik- 
nande hvetekorn. 
..Ogräs i åkrar i slättbygder, sällan i skogsbygder; Göt. Gotl. 
a. Öl. Ög. mångenst. Smål. Blek. t. r. Sk. Hall. spr. Boh. Vg. r., 
Sv. Söd. Upl. mångenst. Vestm. r. 
3. M. nemorösum L., Landknektar , Natt och dag ; blom- 
skärmar hjertlikt lansettlika, platta och inskurna; de 
nedre blommorna åtskilda från de öfre; kronpip af 
fodrets längd. 2 , 3. 
Mer än fotshög, finhårig och grenig med lansettlika skaf- 
tade blad; öfre blomskärmar himmelsblå; blommor vågrätt ut- 
stående och n. brandgula: frö vanl. ett i hvarje rum. 
Ängar och lundar, helst ..nära hafvet och vid Mälaren: Göt. 
Hall. r. Sk. t. a. Blek. — Ög. Öl. spr., Sv. Söd. Upl. t. a. vid haf- 
vet och Mälaren, Vestm. spr. i Mälaretrakten, Norrl. Gestr. r. 
B. Blommor glest sittande, ej förenade i ax; blom- 
skärmar gröna. 
4. M. pratense L., Nyckdgräs, Orengräs; blomkrona 
maskerad, 3 gånger längre än foderflikarne. 2, 3. 
Omkr. fotshög, n. glatt och grenig med lansettlika blad och 
vanl. nedtill tandade blomskärmar ; blommor vågrätt utstående; 
krona med vanl. hvit pip och gult svalg, stundom (i Göt., helst 
på Gotl.) mörkröd och inuti gul; foderflikar smala och olikstora'; 
frön 2 i hvarje rum. 
Ängar och skogar, allmän. 
5. M. silvåticum L.; blomkrona gapande, föga öfverskju- 
tande fodret. 2 , 3. 
Spensligare och vanl. något lägre än föreg. art, som den 
mycket liknar; blommor små och upprätta; krona brandgul med 
