240 
XV. TETBADYKAMIA. 318 — 320. 
b. Blad parbladigt delade utan bihang. 
4. C. hirsuta L.; rotbladens småblad n. runda och tan- 
dade, stjelkbladens aflånga — lansettlika, vanl. helbräd- 
dade; skidor upprätta och styfva. 2. 
Omkr. 1 j i fot hög och nedtill vanligen luden; ståndare 4: 
skidor n. utan stift, de nedre öfversJcjutande blomsamlingen ; kron- 
blad vanl. dubbelt längre än fodret; rot svag, enkel och enårig. 
Lundar och berg, helst nära hafvet ocli större sjöar; Göt. 
t. r.: Öl. a. Sk. Blek. spr., Sv. t. r.: Söd. Upl. spr. Verml. 0, 
Norrl. Herj. Jtl. r. 
* C. silvatica Link. & Hoffrn.; de nedre stjelkbladen n. 
likformiga med rotbladen, men ofta större. 
Liknar mycket hufvudarten, men är ofta högre och af mör- 
kare färg; ståndare 6; skidor med utstående skaft och tydligt 
stift, de nedre föga öfversJcjutande blomsamlingen ; bladpar mera 
talrika; rotstock med talrika birötter. 
Fuktiga ..ställen i lundar, helst nära större sjöar; (röt.’ Sk. 
t. r. Blek. — Ög. Yg. r., Sv. Söd. Dal. r., Norrl. Jtl. r. 
5. C. parviflöra L.; alla småbladen smala, n. jemnbreda 
och helbräddade, föga bredare än de utstående ski- 
dorna. 2 — 4. 
Omkr. k? fot hög och rikbladig med vid blomningen viss- 
nade rotblad och mycket små blommor; skidor med tydligt stift 
och dubbelt så långa som skaften. 
Sjöstränder; Göt. Ög. spr. vid Vettern, Roxen och Glan, Vg. 
och Dalsl. vid Venern t. r.. Sv. Verml. vid Venern r., Ner. vid 
Hjelmaren och Qvismaren r., Söd. flerst. Dal. vid Bysjön r.; hafs- 
stränder; Göt. Ög. r. 
c. Blad odelade och helbräddade. 
6. C. bellidifolia L., Fjellbräsma ; de nedre bladen ägg- 
runda — aflånga och långskaftade. 2. 
Vanligen 1—2 tum hög med flera trådfina och stängellika 
stjelkar, som föga öfverskjuta bladen; skidor upprätta, n. jemn- 
höga och inemot tumslånga, med utdraget skaft och otydligt stift. 
Klippspringor högt upp i de högsta fjellen, spr ; Lpl., Norrl. 
Jtl. Herj. 
319. Dentåria. Tandört. 
1. D. bulbifera L.; de nedre bladflikarne och de öfre- 
bladen lansettlika. 2. 
Omkr. 2 fot hög och enkel, nedtill bladlös, med fåochteml. 
stora blommor; rotstock hvit med tandlika fjäll. 
Lundar; Göt. spr.; Sk Öl. t. a. Gotl. Boh. Dalsl. r., Sv. spr.: 
Verml. Dal. 0. 
320. Nasturtium. 
A. Skidor korta och n. klotrunda, flera gånger kor- 
tare än skaftet. Kronblad längre än fodret. 
1. N. Armoråcia (L.) Fr.; kronblad hvita; skidor flera 
gånger längre än stiftet. 3, 4. 
