260 
XVII. DIADELPHIA. 356—358. 
.1 
Liknar mycket föreg. art, men är något högre, alltid med 
röda, talrika och mera tätt sittande blommor; sidofoderbladen 
något kortare än fröhuset. 
Ängar, helst på kalkgrund; Göt. r.: 01. a. Kalmarl. Ög. spr. 
Vg.? Hall. Boh. 0 , Sv. spr.: Verml. r. Ner. t. r. Dal. 0 , Norrl. 
Gestr. r. 
B. De nedre bladen varaktiga, spadlika, samlade i 
rosett och bredare än de öfre vigglika bladen. 
3. P. uliginösa Rchb.; sidoblomskärmar kortare än blom- 
skaftet, midtblomskärmar af blomskaftets längd; frö- 
hus omvändt äggrundt, nedåt smalare. 2. 
Omkr. fingerhög med blå, stundom hvita blommor, smärre 
än hos de föreg. arterna; sidofoderblad lika långa med fröhuset, 
men smalare. 
Fuktiga ängar, helst i slättbygder; Göt. spr.: Öl. a. Gotl. t. 
a. inre Smål. Blek. r. Hall. — Dalsl. 0 , Sv. spr.: Ner. t. r. Yestm. 
r. Verml. 0 , Norrl. Jtl. t. a. Gestr. — Med. r. 
3 Ordn. DECANDRIA. 
357. Anthyllis. Örnblomster , BäfMor. 
1. A. Vulneräria L.; de nedre bladens uddblad mycket 
stort. 3. 
Omkr. 1 / 2 fot hög, tilltryckt hårig och flerstjelkig med nå- 
got träaktig rotstock. Förekommer stundom på Öl. och Gotl. 
med röda eller ljusgula blommor; den rödblommiga formen är 
äfven någon gång funnen i Jtl. och Ög. 
Berg, ängsbackar och stränder, helst i slättbygder; Göt ■ t. 
a.: Blek. — Ög. Vg. spr. inre Smål. Dalsl. t. r., Sv. Söd. Upl. t. 
a. Ner. spr. Vestm. spr. i s. delen, Verml. t. r. Dal. r., Norrl. 
Herj. Jtl. t. r. (Gestr. tillfällig), Lpl. r. 
358. Onönis. Bäf 'blommor . 
1. O. hireina Jacq., Stallört, Bockört; stam örtartad, 
uppstigande, oväpnad och allsidigt klibbhårig; små- 
blad äggrundt aflånga, håriga och sågade; stipler ägg- 
runda. 3. 
Inemot 2 fot hög och mycket illaluktande ört med fögagre- 
nig stjelk; de nedre blommorna parvis sittande i bladvecken, de 
öfre i täta ax i spetsen af grenarne. 
Ängar och åkerrenar, helst i slättbygder; Göt. spr.: Öl. a. 
Gotl. inre Smål. Dalsl. 0, Sv. Söd. Upl. Ner. spr. Verml. r. 
Vestm. spr. i s. delen, Norrl. Jtl. r. 
2. O. procurrens Wallr., PuJctörne; stam nedtill träak- 
tig, uppstigande eller nedliggande, ofta tornbärande, 
och allsidigt klibbhårig; småblad ovala — aflånga (nå- 
gongång lansettlika), håriga och sågade; stipler bredt 
äggrunda. 3. 
Omkr. 2 fot hög och grenig halfbuslce , med nästan alla 
blommorna stödda af blad och teml. glest sittande nedpå gre- 
narne; balja kortare än fodret. 
