XVII. JDIADELPHIA. 365 — 367. 
267 
a. Balja till hälften insänkt i fodret. 
2. A. oroböides Horn.; balja aflång — oval och svarthårig; 
blommor blekblå med mycket korta och slutl. nedböjda 
skaft. 2, 3. 
Teml. spenslig, omkr. fotshög och uppstigande; blad omkr. 
6-pariga, glatta och undertill blågröna; småblad afiånga; blom- 
klasar (ax) omkr. 8 — 10-blommiga. 
Ängsmark i fjellen r.; Lpl., Norrl. Jtl. Herj. 
3. A. dånicus Retz.; balja hjertlikt äggformig, n. oskaf- 
tad och långt hvithårig; blommor blå med mycket 
korta, slutl. upprätta skaft. 3. 
Några tum hög, uppstigande och småluden; blad 6— 1'2-pa- 
riga; småblad äggrunda — afiånga; blomklasar (ax) korta, hufvud- 
lika och omkr. 5-blommiga. Liknar följ. art. 
Strandängar vid hafvet, mycket r.; Göt. Sk. Smål. 
b. Balja till största delen utskjutande. 
4. A. alpinus L., Fjellårter; balja nedhängande, n. tre- 
kantig, lansettlik — aflång med utskjutande bas samt 
vanl. svarthårig; blommor blekblå, sällan hvita. 2, 3. 
Spensligare än A. oroboides och i början några tum hög, 
slutl. 1 / 2 — 1 fot, ofta nedliggande; blommor välluktande; blad 
omkr. 9-pariga, undertill linhåriga; småblad ovala; blomklasar 
korta och hufvudlika. 
Ängsmark, helst något fuktig, i fjellen, stundom i lägre 
trakter nedanför fjellen; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. a. (i fjell- 
trakter) Vb. Äng. r. Hels. spr. 
— diiiitus (Norman); foder och balja gulhåriga. 
Norrl. Jtl. r. 
5. A. arenårius L.; balja länge upprätt, slutl. slak, n. 
jemntjock och hvitluden, med i fodret insänkt bas; 
blommor rödvioletta. 3. 
Inemot 1 / 2 fot hög och vanl. nedliggande samt grå- eller 
hvitluden; blad 3 -5-pariga; småblad smala n. jemnbreda; blom- 
klasar något glesblommiga, föga öfverskjutande bladet; rotstock 
mycket grenig. 
Flygsandslält ; Göt. Sk. t. r. 
366. Phaca. Fjellvicker. 
1. P. frigida L.; balja rak svarthårig, långt utskjutande 
och hängande. 3. 
Upprätt, blågrön och mer än fotshög; blad omkr. 5-pariga, 
något håriga; småblad trubbiga, äggrundt afiånga och inemot 
en tum breda; klasarnes skaft ofta öfverskjutande stjelkens topp ; 
balja aflång och n. trind. Liknar något Astragal. glycyphyllus. 
På hård mark, helst bland buskar, i fjellen ; Lpl. spr., Norrl. 
Jtl. Herj. r. 
367. Oxy’tropis. Kloärt: 
A. Stjelkar utdragna. Blomklasar (ax) utgående från 
stjelkens öfre del. 
