270 
XVII. DIADELPHIA. 372. 
2. T. médium L., Skog sklöf 'ver ; de mellersta stiplernas 
fria del syllik; fodertänder oliklånga, den nedersta dub- 
belt längre än foderpipen; småblad aflånga — ovala. 3. 
Lika stor som föreg. art, uppstigande eller nedliggande med 
krokig stjelk; blomhufvud vanl. skaftade, oftast ensamma; stipler 
n. bladartade. 
Skogsängar, berg och backar; Göt. Sv. t. a., Norrl. Gestr. 
Hels. t. a. Med. Herj. Jtl. spr, Ång. r. 
3. T. arvense L., Harklöfver ; blomhufvud lång skaftade, 
i början smalt äggformiga, slutl. n. jemntjocka; små- 
blad smalt aflånga eller vigglikt lansettlika. 3, 4. 
Omkr. fotshög och upprätt, enkel eller upptill grenig; blom- 
liufvud enstaka, somliga i toppen af grenarne, andra i bladvec- 
ken, utblommade vanl. mycket ludna; blommor i början hvita; 
fodertänder betydligt längre än kronan; stipler med långt borst. 
Sandiga backar och åkrar; Göt. a.: Boh. t. r, Dalsl. spr., Sv. 
spr.: Söd. Upl. a. Dal.?, Norrl. Gestr. Hels. r. 
4. T. striåtum L.; blomhufvud oskaftade, äggformigt af- 
långa; småblad omvändt äggrunda — hjertlika. 3, 4. 
Va— 1 fot hög, mjukhårig och upprätt med inga eller korta 
grenar; blomhufvud enstaka (eller de öfversta 2 tillsammans); 
blommor ljusröda, snart vissnande; fodertänder olika långa, men 
kortare än kronan; stipler med kort borst. 
Torra ängar och backar; Göt. Sk. spr. Hall. Smål. Blek. Öl. r. 
5. T. montånum L., Back-klöfver ; stjelk upprätt eller 
uppstigande’, småblad (åtminstone upptill på stjeiken) 
smalt aflånga — lansettlika hvasstandade; blomhufvud 
äggformiga . 2 — 4. 
1 — 2 fot hög och något hårig med fast och enkel stjelk; rot- 
stock ofta så tjock som ett lillfinger; stipler lansettlikt syllika, 
nedtill kort. hopväxta; balja innesluten, oskaftad och tvåfröig; 
blommor hvita; foder något hårigt. 
Ängsbackar; Göt. Yg. t. r. Hall. Blek. r. Sk. Smål. (i ö. de- 
len) spr. Ög. Gotl. Öl. t. a., Sv. Söd. Upl. t. a. Vestm. Ner. spr., 
Norrl. Gestr. spr. Hels. r. 
6. T. hy’bridum L., Alsikeklöfver ; stjelk uppstigande; 
småblad omvändt äggrunda eller ovala, fintandade; 
blomhufvud klotrunda. 3. 
1 — 2 fot hög och glatt med teml. vek stjelk; rotstock smal; 
stipler äggrunda långspetsade; balja utskjutande, skaftad och 
2 — 4-fröig; blommor i början hvita, sedan ljusröda ; foder glatt. 
Fuktiga ängar, helst > i slättbygder; Göt. mångenst.: Öl. Gotl. 
Hall. Boh. r. Sk. Dalsl. Ög. t. a., Sv. a.: Dal. spr., Norrl. t. r.: 
Gestr. Hels. spr. Herj.? 
7. T. repens L., Hvitldöfver ; stjelk krypande; småblad 
omvändt äggrunda fintandade; blomhufvud klotrunda. 3. 
Med 1 / 2 fot långa, glatta stjelkar och inemot lika höga, upp- 
rätta blomhufvudskaft; stipler sylspetsade; balja utskjutande, 
