XVII. DIADELPH1A. 372. 
271 
oskaftad och 3— 4-fröig; blommor hvita , vissnade rödaktiga; 
foder, glatt. Liknar föreg. art. 
Ångar, allmän. 
8. T. fragiferum L., Strandklöfver ; stjelk krypande; 
småblad omvändt äggrunda och fintandade; blomhuf- 
vud klotrunda eller bredt äggformiga; blomfoder ej öf- 
verskjutande de lansettlika biomskärmarne, slutligen 
uppblåst. 3, 4. 
Liknar i början föreg. art, men har smärre blomhufvud (af 
en ärts storlek), som sluti . blifva mycket större och då något 
likna hallon; stipler n. syllika; balja innesluten, oskaftad och 
1 — 2-fröig; blommor mycket små och ljusröda; foder hårigt. 
Stränder; Göt. Sv. t. a. vid hafvet och vid Mälaren, inuti 
landet r. (t. ex. vid Stångån nära Linköping), Norrl. Med. r. 
9. T. procumbens L., Gulklöfver; blomhufvud slutl. klot- 
runda och tätblommiga ; alla blad strödda; uddblad 
med vanligen utdraget skaft; allmänna bladskaftet ut- 
draget och mycket längre än de äggrunda stiplerna. 
3, 4. 
Antingen låg, upprätt och enkel eller ända till fotslång, ned- 
liggande och mycket grenig; blommor gula glänsande; stjelk n. 
trådlik; stift kort. Liknar JKedicago lupulina, men, bar större 
blomhufvud. 
Torra ängar och åkrar, helst i slättbygder och i skärgården; 
Göt. spr.: Gotl. Öl. Blek. Sk. a., Sv. Söd. spr. Upl. r. (Eljest 
tillfällig i Vestm. Ner. Verml. och Jtl.) 
10. T. filiforme L.; blomhufvud slutl. rundade och gles- 
blommiga; blad strödda; uddblad med intet eller kort 
skaft; allmänna bladskaftet kort och ej längre än de 
äggrunda, stiplerna. 3, 4. 
Liknar föreg. art, men har smärre, blekgula blomhufvud och 
finare stjelk. 
Ängar i skärgården; Göt spr.: Sk. a. Gotl. Smål. r. Ög.? — 
Skall äfven vara allmän på slättbygden i Skåne; i det inre Smål. 
och Vg. likasom i Ög. är denna art sannolikt förvildad. 
11. T. agrårium L.; blomhufvud slutl. äggformiga eller 
ovala och tätblommiga; alla blad strödda; uddblad 
oskaftadt eller med mycket kort skaft; allm. blad- 
skaftet n. kortare än de äggrunda — lansettlika stip- 
lerna. 3, 4. 
Vanl. högre än föreg. art med tjockare och upprätt stjelk ; 
blommor gula glänsande ; stift af baljans längd. 
Torra ängar och åkrar; Göt. spr.: Ög. t. a. o Gotl. Öl. r. Hall. 
Boh. t. r., Sv. spr.: Dal. t. r., Norrl. Gestr.— Ång. r. (Jtl. till- 
fällig). 
12. T. spadiceum L., Brunklö/ver; blomhufvud slutl. 
aflånga eller n. jemntjocka och tätblommiga; de öf- 
