276 
XIX. SYNGEHESIA. 378 — 380. 
3. H. glabra L.; rotblad aflånga och bugtigt flikiga med 
spetsiga flikar; blommor knappt öfverskjutande hol- 
ken; rot smal och enårig. 2 — 3. 
Mycket spensligare än föreg., ‘/ 2 fot hög, ljusgrön och n. 
glatt; holk smal och n. rörformig; blommor höggula. 
Sandiga ställen, helst i rågåkrar; Göt. Vg. Boh. r. Hall. Sk. 
spr. Blek. Smål. t. r. öl. r. 
378. Tragopögon. BocTcsMgg, Hafrerot. 
1. T. pratensis L.; blomkorgskaft ej uppblåsta; blom- 
mor ljusgula af holkens längd ; blad något slaka, ned- 
till bredare, uppåt afsmalnande, ofta vågiga. 2 , 3. 
2 — 3 fot hög och blågrön. 
Ruderatväxt, stundom i ängar, helst i slättbygder; Göt. spr.: 
Gotl. Öl. Sk. a. Boh. Dalsl. t. r., Sv. spr.: Söd. Upl. a. Yerml. 
Dal. t. r., Norrl. Gestr. — Med. r. 
— minor (Fr.); blad slakare; kantblommor hälften så 
långa som holkfjällen. 
Mindre än hufvudarten med smalare stjelk. 
Göt. Sk. spr. Boh. Ög. r., Sv. Söd. r. 
2. T. porrifölius L.; blomkorgskaft uppblåsta i spet- 
sen; blommor violettröda; blad upprätta långspetsade, 
ej vågiga. 3. 
2—3 fot hög med ätlig rot. 
Odlade ställen r. och trol. förvildad; Göt. Sk. Hall. Blek.— 
Ög. Gotl., Sv. Söd. 
3. T. crocifolius L.; blomkorgskaft föga uppblåsta; de 
yttre blommorna violettröda, de inre gula; blad upp- 
rätta, något vågiga och nedtill föga bredare. 3. 
Liknar föreg. art, men har omkr. liniebreda blad och smärre 
blomkorgar. 
Betesmarker, mycket r.; Göt. Gotl. på Visby snäckgärde. 
379. Scorzonéra. Svinrot. 
1. S. humilis L.; rotblad långskaftade, bågnerviga och 
aflånga — lansettlika; stjelkblad få och jemnbreda ; stjelk 
vanl. enblomstrig. 2, 3. 
Omkr. 1 j i fot hög med blekgula blommor och vanl. ul- 
lig holk. 
Ängar; Göt. a., Sv. spr.: Ner. t. a. Upl. t. r. Dal. r. 
380. Leontodon. Mjölkblomster , Fibla. 
1. L. autumnåiis L.; blomkorgar vanl. flera, före blom- 
ningen upprätta; penselhår smutshvita enradiga och fjä- 
derlika; stängel upptill fjollig; holk uppåt vidgad. 3, i. 
Omkr. fotshög; stängel och blad vanl. glatta, stundom något 
håriga med enkla hår ; stängel vanl. flerblomstrig, öfvergående 
i holken, som är mer eller mindre försedd med bruna eller svarta 
hår ; rotblad vanl. pardelade. 
Ängar och backar, allmän, stundom i åkrar. 
