XIX. SYNGENESIA. 392 — 394. 
291 
3. C. Cy’anus L., Blåklint; blommor blå eller blå- 
hvita; holk äggformig. 2, 3. 
2 — 3 fot hög och spenslig med smala blad; holkfjällens kant 
smal c och hvit eller brun; rot tvåårig. 
Åkrar, helst rågåkrar; Göt. Sv. a., Norrl. a.: Jtl. Ång. Yb. spr. 
392. Échinops. Bolltistel. 
1. E. sphaerocéphalus L.; blad pardelade, underlill hvit- 
ludna med bugtigt tandade flikar. 3, 4. 
Omkr. 2 fot hög, fint glandelhårig och klibbig. Vid tork- 
ning (äfvensom" vid fruktmognaden.) falla blommorna lätt isär. 
Ruderatväxt; Göt. Smål. r. Ög. spr. helst i ö. delen, Sv. 
Söd. t. r. Upl. r. 
393. Lappa. Kardborre. 
A. Holkfjäll kortare än blommorna och håriga. 
1. L. tomentösa Lam.; holkfjäll tätt spindelväfshåriga, 
de flesta med rak och trubbad mörkröd spets; holk 
efter utslagningen klotrund. 3, 4. 
2— 4 fot hög med teml. långa blomkorgskaft och undertill 
hvitulliga blad. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. t. a.; inre Smål. Dalsl. 
r., Sv. spr.; Söd. Upl. a. Dal. t. r. Verml.?, Norrl. Gestr. Med. 
Ång. r. 
2. L. intermédia Lange; holkfjäll tunnt spindelväfshå- 
riga: de yttre med krökt och smal spets, de inre rak- 
spetsade, bredare än de yttre och upptill mörkröda; 
holk efter utslagningen n. äggformig. 3, 4. 
3 — 5 fot hög med korta blomkorgskaft och undertill små- 
ludna blad; skalfrukter dubbelt större än hos följ. art. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. spr.; Boh. Hall. r. 
Gotl. r.? Vg. Dalsl. 0, Sv. Söd. Upl. spr., Norrl. Ång. r. 
3. L. minor D.C.; holkfjäll tunnt spindelväfshåriga med 
krökt och smal spets, alla vanligen gröna och n. lik- 
formiga; holk efter utslagningen n. klotrund, något 
plattad. 3, 4. 
D/j — 2‘/ 2 fot hög och mycket lik föreg. art, men med mera 
groft tandade blad och smärre blomkorgar. 
„ Ruderatväxt; Göt. Sv. a., Norrl. Gestr. Hels. a. Med. spr. 
Ång. Vb. r. 
B. Holkfjäll längre än blommorna och glatta. 
4. L. major (Schk.) Gärtn.; holkfjäll gröna med krökt 
och smal spets; holk som hos föreg. art. 3, 4. 
3—4 fot hög och n. glatt med dubbelt större blomkorgar än 
hos föreg. art samt med teml. långa blomkorgskaft. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. spr.; Sk. t. a. Gotl. 
inre Smål. Hall. Yg. Dalsl. r., Sv. r.: Söd. Upl. spr. Verml.? 
394. Cariina. Spåmanstistel. 
1. C. vulgårls L.; de inre holkfjällen torrhinniga, fär- 
