XIX. SYJJGENESIA. 397. 
293 
gråludna; bladflikarnes spetsar styfva och tagglika; blommor nå- 
gon gång hvita. I skogar och på åkrar blifva växtens tagglika 
delar mindre styfva och bladen undertill hvitludna. Holkijällen 
kunna någon gång utväxa till blad och blifva då mycket ut- 
stående. 
Ruderatväxt, mindre ofta på åkrar och i skogar; Göt. Sv. 
Norrl. a.: Dal. — Jtl. Yb. spr. 
2. C. paiustre (L.) Seop., Kärrtistel; blad på båda si- 
dor ludna; de yttre holkfjällen aflångt lansettlika med 
Icort, utstående spets; de inre jemnbreda och i spetsen 
torrhinniga, såsom hos följ. arter; holk äggformig. 3. 
2 — 6 fot hög med vek stjelk och smärre n. oskaftade blom- 
korgar, ungefär af hasselnötters storlek; blad pardelade; bladfli- 
karne med en teml. stark tagg i spetsen. 
Kärrängar, allmän utom fjellen: Lpl. r. 
b. Blad icke nedlöpande, ofvan glatta; rotstock. 
Blomkorgar vanligen få, stundom en enda. 
3. C. heterophyllum (L.) All., Brudborste; blad under- 
till hvitludna, med hårlika taggar i kanten; de nedre 
blad.en slcaftade ; stjelk nedtill bladig, upptill bladlös; 
holk n. klotrund. 3. 
Omkr. 2 fot hög och ofta enkel med vanl. blott en stor 
blomkorg i stjelkens spets: stundom utbildas tillika 1 — 4, vanl. 
mycket långa sidogrenar (blomkorgskaft); de mellersta bladen 
stundom parklufna, de öfversta öronflikade: ofta äro alla bladen 
hela; de yttre holkfjällen jemnbredt lansettlika med kort och stic- 
kande spets. 
Lundar och skogsängar; Lpl. t. a., Norrl. mångenst.: Jtl. 
t. a., Sv. spr.: Yerml. t. a. Vestm. t. a. i n. delen, Göt. spr.: Dalsl. 
t. a. Boh. Hall. Blek. Öl. r. Gotl. 0. 
4. C. oleråceum (L.) Scop.; blad blekgröna och vanl. 
glatta, med hårlika taggar i kanten; stjellcblad oslcaf* 
tade och omfattande med stora bladöron; stjelk äfven 
upptill bladig ; holk aflångt äggformig. 3. 
Lika hög som föreg. med något smärre och vanl. gyttrade 
blomkorgar; blad parklufna eller stundom hela; de yttre holk- 
fjällen lansettlika med vek udd. Olik de öfriga arterna genom 
gula småblommor samt stora gulaktiga skärmblad nedanför blom- 
korgarne. 
Fuktiga ängar och stränder; Göt. Sk. a. Hall. Blek. — Ög. 
Vg. r. 
5. C. acäule (L.) All., Jordtistel; blad undertill gröna 
finludna, alla slcaftade och parklufna eller pardelade 
med taggspetsade flikar; stjelk vanligen bladlös, myc- 
ket kort och eriblomstrig (mindre ofta några tum hög, 
flerbladig och flerblomstrig); holk äggformig. 3, 4. 
Med rosettlikt till marken nedtryckta rotblad och vanligen 
en stor blomkorg; de yttre holkfjällen korta och lansettlika med 
kort och stickande spets. 
