XIX. SYNGENESIA. 399 — 403. 
295 
styf och stickande udd; grenar och blomkorgskaft upp- 
till ovingade. 3, 4. 
1— 2 fot hög och grof med mycket stora blom korgar och röda 
blommor; blad djupt parflikiga och på nerverna ulliga; stjelk 
ullig; de inre holkfjällen med en fin tagg i spetsen.^ 
Ruderat- och hafsstrandväxt ; Göt. Boh. r. o Smål. Blek. 01. 
r. Gotl. t. r., Sv. Söd. Upl. r., Norrl. Gestr.— Ang. r. 
399. Onopördon. J Somullstistel. 
1. O. Acänthium L.; blad aflånga nedlöpande, taggigt 
tandade och hvitulliga; holkfjäll smalt lansettlika med 
utstående, trekantig och stickande spets. 3. 
2— 5 fot hög, stor och vanl. grenig med spindel väfshårig 
och klotrund blomholk; blomkorgar enstaka. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. spr.: Blek. r. Gotl. 
Yg. Dalst. 0 (Boh. tillfällig), Sv. Söd. Upl. spr. Yestm. r., Norrl. 
Gestr. r. (Hels. tillfällig). 
2 Ordn. POLYCLINIA. 
400. Eupatörium. Flockblomster, Hampörl 
1. E. cannäbinum L.; blad 3-delade med lansettlika, så- 
gade och undertill glandulösa flikar; vippa rikblom- 
strig och qvastlik; pensel längre än frukten. 3, 4. 
Omkr. 3 fot hög och n. enkel med omkr. 5-blommiga blom- 
korgar; har stark lukt. _ 
Stränder af sjöar oeli åar, sällan vid hafvet; Göt . t. r.: Sk. 
Blek. Smål. spr. Gotl. 0, Sv. t. r.: Dal. 0, Norrl Gestr. r. 
401. Linösyris. Guldborste. 
1. L. vulgaris D.C ; blomkorgar stälda i qvast. 4. 
Omkr. fot hög, uppstigande och glatt, med n. trådsmala 
och enkla stjelkar och föga bredare, tätt sittande och stela blad. 
Blommorna likna Solidago. 
Något fuktiga betesmarker; Göt. Öland mångenst. 
402. Solidago. Guldris. 
1. S. virga åurea L.; blomkorgar något glest sittande i 
vippa; rotblad ovala trubbiga och tandade; stjelkblad 
lansettlika, spetsiga och n. helbräddade. 3. 
1 — 2 fot hög med styf och något kantig stjelk; grenarne na- 
gongång, t. ex. i fjellen, blott enblomstriga. 
Ängsbackar, stundom på hafsstränder, allmän. 
403. Erigeron. Binlca. 
A. Blomkorgar talrika och teml. små, ofta med föga 
utskjutande strålblommor. Rot vanl. tvåårig. 
1. E. acris L.; hela växten mycket hårig; stjelk upp- 
till grenig; rotblad vanligen korta och spadlika, stun- 
dom långt utdragna och tunglika; stjelkblad vanl. langa 
och n. jemnbreda; strålblommor n. tradlika, ej längre 
än penseln. 3. 
