XXII. dioecia. 465. 
353 
b> Stift Jeort eller intet. Blomning vanl. samtidig med bla- 
dens utveckling. Blad släta, teml. små och vanl. äldre 
glatta. Buskar med smala hanhängen. 9. S. vagans. 10. 
S. repens. 11. S. myrtilioides. 
c. Stift utdraget. Blomning vanl. samtidig med bladens 
utveckling. Buskar med ofta släta blad och teml. tjocka 
hängen. 12. S. nigricans. 13. S. hastata. 14. S. phy- 
licsefolia. 
0. Fjellviden. Hängefjäll vanl. upptill svartbruna (hos 8 . 
glauca ofta rödaktiga och ej bruna upptill). Fröhus n. oskaf- 
tade med utdraget (eller hos 8. glauca och 8. arbuscula 
ofta kort) stift. Teml. låga buskar med korta, vanl. knöliga 
smågrenar. Hängen utgående antingen (liksom hos föreg. 
arter) från sidan af grenarne eller (ofta hos S. lanata och 
S. myrsinites) från grentopparne. 
a. Hängen oskaftade, bladlösa och vanl. utslående före bla- 
den. Stipler stundom utbildade. Blad mjuka. 15. S. Lap- 
ponum. 16. S. lanata. 
b. Hängen med långt bladigt skaft, vanl. samtidiga med 
bladen. Stipler sällan utbildade. Blad stela eller (hos 8. 
glauca ) mjuka. 17. S. glauca. 18. S. arbuscula. 19. S. 
myrsinites. 
£. Hög fjellviden. Hängefjäll brunaktiga eller (hos S. herbaceaj 
gula. Fröhus n. oskaftade med tydligt stift. Hängen ut- 
slående efter bladen och sittande blott i toppen af grenarne. 
Låga buskar, hvars grenar till största delen äro dolda under 
jordytan, med stela blad. 
a. Hängen korta. Blad släta, glatta och mycket små. Gre- 
nar rödbruna. 20. S. herbacea. 21. S. polaris. 
b. Hängen utdragna och smala. Blad skrynkliga, undertill 
upphöjdt nätådriga och ludna. Yngre grenar rödvioletta. 
22. S. reticulata. 
1. S. pentåndra L., Hilster, Jolster; hanhängen upp- 
rätta; honhängen slaka och hängande; stipler äggrund t 
aflånga; blad klibbiga; ståndare vanl. 5, stundom 4 — 12. 
6 — 10 fot hög buske, nästan till alla delar glatt; bladskaft 
körtelbärande; hängets axel glatt: blad äggrunda — lansettlika 
och spetsade, undertill blekgröna; hängefjäll äggrunda eller om- 
vändt äggrunda; ståndareknappar guldgula. 
Fuktiga skogsängar, allmän: Lpl. spr. i lägre trakter. 
2. S. frågilis L., Skörpil; hängen slaka och hängande; 
stipler halft hjertlika; blad ej klibbiga: ståndare 2. 
Träd med (isynnerhet vid blomningstiden) i grenvecken myc- 
ket bräckliga grenar, som ofta afblasas ; bladskaft ej körtelbä- 
rande; blad i början ovala, trubbade och undertill silkeshåriga 
(på somliga skott äfven i början lansettlika), slutligen lansett- 
lika med utdragen, vanl. sned spets och glatta, undertill isgrå 
eller blågröna; hanhängen före utslagningen långhåriga; stånda- 
reknappar halmgula; frukter vid torkning svartnande Honhän- 
gen förekomma sällan (t. ex. i Og. och vid Stockholm). 
23 
