354 
XXII. dioeciå. 465. 
Stränder och vägar, helst nära bostäder; Göt. Sv. a.: Boh. 
— Dal. spr., Norrl. Gestr. spr. Hels. r. 
3. S. alba L., Hvitpil ; hanhängen bågböjda; honhängen 
slaka och hängande eller nedböjda; stipler lansettlika; 
blad ej klibbiga; ståndare 2. 
Högt träd, som teml. liknar den föreg., men med upprätta, 
föga bräckliga grenar; blad rent gröna eller af hårbeklädnaden 
hvitaktiga, vanl. lansettlika (stundom teml. breda) och rakspet- 
sade, på båda sidor mer eller mindre silkeshåriga ; ståndareknap- 
par guldgula; stift otydligt. 
Nära bostäder, ursprungi. planterad och förvildad; Göt. spr.: 
Sk. Blek. a. Yg. Boh. Balsl. 0, Sv. Söd. Upl. spr. 
4. S. triåndra L., Mandelpil; hängen upprätta eller ut- 
stående; stipler snedt hjertlika och tandade; blad ej 
klibbiga; ståndare tre. 
Hög buske eller träd; stammens bark lätt lossnande och ofta 
styckevis affallande; grenar gulaktiga och sega; bladskaft stun- 
dom körtelbärande; blad lansettlika — aflånga, ofta med rak och 
utdragen spets, glatta och undertill ofta blågröna; hanhängen 
före utslagningen finhåriga, slutl. glesa; ståndareknappar guld- 
gula; frukter ej svartnande. 
Sandiga elfstränder: Norrl. Yb. — Med. Gestr. r., Sv. Upl. r. 
Dal. spr. Verml. a. vid Klarelfven. 
5. S. daphnöides Vill., Blåvide; hängen utstående; stip- 
ler snedt äggrunda — aflånga och qvarsittande; blad lan- 
settlika spetsade och slutl. glatta, i kanterna med glan- 
delbärande sågtänder; ståndare två. 
Grenar röda, tidtals blådaggiga; hängen i början mycket ul- 
liga och silfverglänsande af de långhåriga hängefjällen; blad ljus- 
gröna och ofta 1 1 2 fot långa; fröhus glatta. 
Sandiga elfstränder; Sv. Dal. r. vid Dalelfven, Verml. mån- 
genst. vid Klarelfven. 
6. S. cåprea L., Sälg ; hanhängen ovala — äggrunda; knop- 
par glatta; yngre grenar nästan glatta eller något fin- 
håriga, slutl. glatta; honhängen oskaftade och n. blad- 
lösa; fröhus gråludna. 
Vanligen något högt träd med tjocka och gulaktiga grenar, 
stundom buske med brunaktiga grenar; blad stora och breda, 
ovala — aflånga, smånaggade, och vanl. rakspetsade, ofvan slutl. 
glatta, i början hvitglänsande; hängen tjocka med långhåriga 
.fjäll; stipler njurlika och qvarsittande; ståndareknappar gula; 
honhängefjäll spetsiga. 
Skogsängar, allmän. 
7. 8. cinérea L., Gråvide; hanhängen aflånga; knoppar 
och smågrenar gråludna; honhängen oskaftade och n. 
bladlösa; fröhus gråludna. 
Hög buske med föga grenade och teml. tjocka grenar; blad 
aflånga— lansettlika, vågbräddade, ofvan småludna och undertill 
