358 
XXII. dioecia. 465. 
glatta, länge qvarsittande, sedan de vissnat; hanhängen teml. 
små. En form med n. runda eller omvändt äggrunda blad torde 
vara en bastard af denna ocb någon annan art (S. herbacea?). 
Myrar och andra kärr i fjellen; Lpl. t. a., Norrl. Jtl. Herj. 
spr., Sv. Dal. r. 
20. S. herbacea L., Dvergvide; hängen vanl. n. oskaf- 
tade; hängefjäll gula och glatta; fröhus glatta; blad n. 
runda och naggade samt både upptill och nedtill in- 
tryckta. 
Liknar en ört och har omkr. nagelstora, glänsande ljusgröna 
och tunna blad; hängen knappt tum långa; stift vanl. kort; 
ståndareknappar rödgula. 
Uppe i högfjellen på hård mark; Lpl. a., Norrl. Jtl. Herj. 
t. a., Sv. Dal. r. 
21. S. poläris Wahlenb., Polar vide ; hängen med långt 
och nedtill bladigt skaft; hängefjäll brunaktiga, stun- 
dom håriga; fröhus tätludna, sällan slutl. glatta; blad 
helbräddade, ovala eller omvändt äggrunda (sällan upp- 
till intryckta) med platta kanter. 
Liknar föreg. art, men är något spensligare med vanl. något 
smärre och smalare blad; stift något utdraget; ståndareknappar 
gula. 
Lpl. spr. i de högsta fjellen, Norrl. Jtl. Herj. r. 
22. S. reticulåta L.; hängen med långt och nedtill bla- 
digt skaft; hängefjäll rödgula eller brunaktiga och ludna; 
fröhus tätt gråludna; blad helbräddade, ovala — rundade 
med nedböjda kanter, i början håriga, ofta snart glatta. 
Har ofta ända till dubbelt större blad än förut beskrifna hög- 
fjellviden och tjockare grenar; blad nästan handnerviga, tjocka 
och läderartade , ofvan mörkgröna, undertill blågrå eller n. hvita 
med n. violetta ådror; hängen ofta tumslånga med lika långt 
skaft; stift mycket kort; ståndareknappar mörkt violetta; hänge- 
fjäll nedtill försedda med ett enkelt eller tvåflikigt fjällikt ho- 
ningsgömme. 
I högfjellen; Lpl. a.,. Norrl. Jtl. Herj. spr. 
Anm. Utom dessa arter finnas en mängd svårbestämda for- 
mer, som anses vara bastarder. De märkligaste äro: 
1. S. viridis Fr. (alba -f- fragilis); grenar mindre bräckliga 
än hos S. fragilis , men ej så mycket utspärrade; blad rent 
gröna med lång och rak spets; honhängen upprätta. 
2. S. cuspidåta Schulz (pentandra -f* fragilis) ; lik S. pentan- 
dra, men skild genom aflångt jemnbreda honhängefjäll, hon- 
hängets^ allm. skaft hårigt, mera långspetsade blad och halm- 
gula ståndareknappar. 
3. S. livescens Döll (aurita + vagans); lik S. vagans, men 
med finhåidga och omvändt äggrunda blad. 
4. S. ambigua Ehrh. (aurita -j- repens); lik S. repens till växe- 
sättet och cle små bladen, men dessa äro omvändt äggrunda 
och ofta gråludna. 
