370 
XXIV. CRYPTOG A.M1A. 488 — 492. 
breda, de fruktbärande 1— l 1 ^ fot höga och 1—2^ tum breda; de 
ofruktsamma stambladens skaft mycket korta, något fjälliga, de 
fruktbärande stambladens skaft långa och mycket tjocka; huf- 
vudnery utan fjäll; småbladflikar korta, n. ovala och n. helbräd- 
dade, trubbiga eller snedt kortspetsiga, undertill ofta håriga. 
Liknar något Aspidium filix mas. 
Bäckdalar; Göt. spr.: Smål. t. r. Blek. Öl. Gotl. 0, Sv. spr.: 
Upl. Dal. r., Norrl. Gestr. — Med. spr. Ång. t. a. Jtl. r., Lpl. r. 
488. Blechnum. Kambraken. 
1. B. Spicant (L.) Roth; stamblad smalt lansettlikt; 
småblad helbräddade och glatta, trubbiga eller kort- 
spetsiga. 
Omkr. 1 — 2 fot hög; stambladets största bredd omkr. 1 tum ; 
de ofruktsamma stambladens skaft mycket kort. Har någon lik- 
het med Polypodimi vulgäre. 
Steniga ställen, ofta vid bäckar eller diken, i skogstrakter; 
Göt. r.: Smål. Sk. spr., Sv. Ner. Verml. r., Norrl. Herj. Jtl. 
Ång. r. 
489. Allosurus. Krusbräken. 
1. A. crispus (L.) Bernh.; stambläd triangelformiga — 
ovala; småblad trubbiga skaftade. 
3—6 tum hög och spenslig, ljusgrön och glatt samt något 
tufvad med kort rotstock; de ej fruktbärande småbladen ovala — 
aflånga med vigglik och hel bas samt upptill naggade, de frukt- 
bärande lansettlika; stambladskaft n. utan fjäll samt vanl. längre 
än det 1—2 tum breda stambladet. 
Steniga bergssluttningar, högt uppe i fjellen, r.; Lpl., Norrl. 
Jtl. Herj., Sv. Dal. (enl. Retz.)? 
490. Osmunda. Safsabuske. 
1. O. regålis L.; småblad lansettlika med sned bas. 
3 — 4 fot hög med teml. stora sporgömmen. 
Stränder af åar; Göt. Blek. Smål. spr. Sk. t. r. Hall. Vg. r., 
Norrl. Gestr. (planterad?) r. 
491. Ophioglossum. Ormtunga. 
1. O. vulgåtum L.; ofruktsamma stamblad nätådriga, n. 
ovala och trubbiga, stundom med kort udd. 
4 — 12 tum hög och blekgrön, med vanl. blott ett omkr. tums- 
bredt och långskaftadt stamblad; sporgömmen mycket stora. 
Något fukt. ängar, stundom på steniga hafsstränder ; Göt. 
spr.: Sk. inre Smål. Vg. t. r. Bob. Dalsl. r. Hall.?, Sv. spr.: Dal. 
r. Vestm. Verml. 0, Norrl. Gestr. t. r. Hels. Vb. r. 
492. Botry’chium. Låsgräs. 
A. Blad fästadt nära eller ofvan stammens midt, med 
mycket kort skaft. *) 
*) Det som här kallas ”stam”, torde egentligen vara att anse 
som motsvarande de föreg. ormbunkarnes stambladskaft; med 
”blad” menas här de ofruktsamma stambladen. 
