40 
Dr. Fleischer Emil. 
xAz orrnyálkahártyájának hurutos duzzadása állal az amúgy 
is szűk orrjáratok csakhamar egészen eldugulnak úgy, hogy a 
csecsemő most már tisztán csak a száján keresztül képes 
lélekzeni. 
Azaz hogy képes volna, ha tudná a módját. A szája hátul 
a nyelvgyök és íny vitorla, elül az ajkak által szorosan el van 
zárva, a nyelv is szorosan ráfekszik a szájpadra, a száj üreg 
légüres tér. Ennek folytán a külső lég nyomása az alsót állan- 
dóan a felső állkapocshoz nyomja. 
A csecsemőnek előbb meg kell tanulnia, hogy ezt a kettős 
zárt átszakítsa. 
Mig idáig eljut, ez sok keserves kínjába kerül. Ha most 
már a gyermeket mellre tesszük és az szopni kezd, a csecsbim- 
bót csakhamar el kell bocsátania, hogy a száján keresztül léle- 
gezhessen. 
Ha néhány ilyen kísérlete sikertelen volt, sehogysem bír- 
ható többé a szopásra. 
Ilyen körülmények között a csecsemő már néhány nap 
alatt tetemesen lesoványodik. A mély és üdítő álom lehetet- 
lenné válik Amint ugyanis a csecsemőt lefektetik a vérlefolyás 
a duzzadt orr nyákhártyájából még inkább meg van gátolva; 
ehhez járul, hogy mély álomban a nyelv még nyitott száj 
mellett is, még jobban a szájpadhoz fekszik. Ez a szájlégzés 
megtanulásáért folytatott küzdelem napokig, hetekig is eltart, 
az ágyában nyugtalanul hánykolódó, levegő után kapkodó, síró 
nyöszörgő gyermek kimondhatatlan kínokat szenved, psychikus 
kínokat okozva környezetének. 
Ezek folytán a gyenge szervezetnek tetemes kimerülése 
következik be, ehhez járul még esetleg a leszálló náthának 
végeredménye, a légcső és hörghurut, sőt az ebből kifejlődő 
catarrhalis tüdőgyuladás is. 
Nagyobb gyermekeknél a hevenynátha, ha az normális 
lefolyású, a könnyebb bántalmakhoz tartozik, de ha idültté 
válik a mi a csecsemő náthájának is gyakori kimenetele, meg- 
kezdheti azoknak a tüneteknek a kifejlesztését, melyekkel az 
alábbiakban szándékozom foglalkozni. 
Sorrendben, gyakoriságánál fogva a chronicus orrliurut 
volna a következő kórforma, amely orreldugulást okoz. 
