Antolik Károly. 
29 
kapott meghivót: Kaposvárra és Besztercebányára. Ő Kapos- 
várra ment, néhai Somsich Pál személyes meghívására. De itt 
csak egy évig maradt. A kassai reáliskolához nevezték ki, s e 
kinevezést örömmel fogadta, mert közel volt szülőföldjéhez. 
Mint kassai tanár egy évi szabadságot kapott s tovább- 
képzése céljából külföldre ment. Egy semestert a heidelbergi s 
egy semestert a berlini egyetemen töltött. Heidelbergben Bunsen 
és Quincke tanárok előadásait, Berlinben Helmholtz tanár 
kollégiumait látogatta szorgalmasan. 
Haza térvén. Aradra került a kir. gimnáziumhoz és 1892-ben 
nevezték ki a pozsonyi reáliskola igazgatójává. 
Midőn a múlt (1904 — 5.) tanév vége felé járt, junius hó 
20-án, három havi szenvedés után jobblétre szenderült. 
Emlékét és érdemeit a tanártestület rendkívüli tanácsko- 
zásában jegyzőkönyvbe iktatta. 
Nagy részvéttel temettük el. Sírjánál Dalotti Ödön tanár 
búcsúztatta s ugyan ő irt szép nekrológot is róla a Tanáregye- 
sületi Közlönyben. 
Temetésénél társulatunk őszinte hálája jeléül szép koszorút 
tett nagyérdemű társának ravatalára, tagjaink közül számosán 
kisérték sírjáig, s rendkívüli választmányi ülésben őszinte tisz- 
telettel és hálával méltattuk érdemeit. 
* 
Antolik Károly jó tanár, jó igazgató, jó iró és jó 
ember volt. 
Hivatalát, jobban mondva hivatását szerette s ebbeli 
teendőit kötelességtudással, pontossággal, ambícióval végezte, s 
az elöljáró hivatalát mérsékelt fokú büszkeséggel viselte. 
Igazgatói irodája mintaszerű volt. Ezt mint több hónapon 
át volt helyettese jó lelkiismerettel állithatom, de erről sokkal 
többet mondhat a felsőbb tanügyi hatóság. 
Eizikai szertára megtekintésre méltó. 
Tanítványait szerette. Érdeklődött a gyermeki lélek tulaj- 
donságai, naivságai iránt. 
Nagy érdeklődéssel kisérte a rajzoktatást s intézetünk 
rajztanára az ö ösztönzésére több Ízben rendezett sikerült rajz- 
kiállitást. Ö maga is jó rajzoló volt. Nagy szemléltető képei 
a csillagászathoz ma is díszítik a reáliskola fizikai tantermét. 
