8 
Dr. Orlvay Tivadar. 
értékjelző bélyeget, hogy azok egytől-egyig li ézagp ó 1 1 ó jelen- 
tőséggel birna-k. Nincs irata, mely újabb, addig ismeretlen 
tényt nem constatálna. Nem azért irt, hogy sokra, nagy tömegre 
hivatkozhassék, hanem irt, hogy újat mondva vele ismereteink 
körét tágitsa; hogy vele űrt töltsön ki, vagy hogy vele újabb, 
termékenyítő eszmeáramlatot indítson meg. Nem mennyiségre, 
hanem minőségre törekedett. Ismerttel nem szaporítja felesen 
az Írást, hanem csak olyat közöl, ami ismeretlen volt, vagy 
ami ismerttel szemben igazolólag avagy cáfolólag esik a 
bírálat serpenyőjébe. Ez a tartalmasság mindenkinek, ki könyv- 
ben az igazat, a reális valót keresi, bő kárpótlást nyújt a 
sziporkázó szellemeskedés hiányáért, melyet ő — a szellem 
embere — készakarva került. 
Cikkei, kisebb-nagyobb értekezései részben a pozsonyi 
föreáliskola „Programmjai“-ban, részben a pozsonyi orvos- 
természettudományi egyesület közleményeiben, részben a 
bécsi cs. k. geológiai „Reichsanstalt“ kiadványai közt, részben 
egyes osztrák szaklapokban és nem kevés az egyik pozsonyi 
helyi újságban jelentek meg. Néhány dolgozata önállóan vagy 
különnyomatként került könyvárusi forgalomba. E cikkek 
és dolgozatok kiterjeszkednek a természettudomány legkülöm- 
bözőbb ágaira és vonatkozásaira. Irt légtüneti'), éghajlati-), 
földtani'^), földerötani'^), természetrajzi'**), őslénytani^), növény- 
tani"), ásványtani"*), állattani^), gazdasági'*), tanügyi^**), fizikai"), 
phyziologiai"*), víztani"**), történet -szófejtési^) cikkeket és 
tanulságos útleírásokat*"). Tartott mélyen átérzett emlékbeszé- 
deket*') s pozsonyi tartózkodása alatt az egyesületi ülések 
csaknem mindegyikén könyvismertetéseket, melyekkel a ter- 
mészettudományi szakban történt előhaladásról számolt be 
nagy tájékozottsággal. Valamennyi alapvető s ma is, mikor 
természetrajzi viszonyaink irodalma már óriási fejlődéshez 
jutott, jelentőséggel bírnak. E dolgozatokhoz az anyagot ma- 
gában a természetben kutatta fel. Eltekintve Olasz-, Franczia-, 
Spanyol-, Német-, Törökországokban, Montenegróban és Kis- 
ázsiában tett nagy tanulmányutjaitól, számos fárasztó gyalog- 
utat lett az osztrák-magyar birodalom hegyvidékein és róna- 
ságain mindenfelé s ilyenkor sem a júliusi nap pörkölő heve, 
sem az őszi és téli szél csípős, dermesztő járása, sem a 
