A természettudomány fejlődése hatásának tanulságáról. 
7 
vízszinű és teljesen áttetsző, igy pl. a halak közül az Achirus 
p e 1 1 u c i d u s^ valamint a Molluscák és Medusák szá- 
mos faja. 
A természettudósok megfigyelései meglepő adatokat tár- 
nak elénk az állatok életéből, melyek meggyőzően bizonyítják, 
hogy ezt a hasonlóság nyújtotta előnyt és védelmet az állatok 
öntudatosan fel is használják. A környezet színéhez hasonló 
állat a fenyegető veszedelem közeledtére rendesen mozdulatlan 
marad, hogy észre ne vegyék s csak akkor iparkodik az őt 
majdnem felismerhetellenné tevő környezetből elillanni, ha a 
félt ellenség figyelme más irányba terelődött. S t. Pi erre ter- 
mészettudós már a múlt század elején megfigyelte lepkefogás 
közben azt, hogy az általa üldözött lepke mindig a talaj oly- 
szinű foltjára szállott pihenni, mely színben hozzá hasonló volt. 
P i e p e r említi, hogy a szürkésfehér lepkék rendesen régi 
falakra, a falak szürkés részeire szállnak. Schröder pedig 
egy másik lepkénél, a Parerga Megaeránál megfigyelte, 
hogy éjjeli nyugalomra kizárólag oly szinű karóra száll, mely- 
nek szine szárnyai színével megegyez és így őt majdnem fel- 
ismerhetetlenné teszi. Számos ily érdekes adatot gyűjtöttek 
össze a lepkék életéből a lepideptorologok, valamint egyéb ter- 
mészettudósok az állatvilág többi vidékeiről. 
A „mimicry“ megnyilvánulásának még eredetibb jelensége 
az, a midőn nemcsak színben, de alakban is meg van a meg- 
tévesztő hasonlatosság. Az erdőben élő és a levelek között nyugvó 
lepkék között kapjuk meg ezek legtypikusabb képviselőit. Az 
indiai K a 1 1 i m a - f a j o k, a délamerikai A n a t a, az asszámi 
Phyllodes ornata stb. nyugvó helyzetben színben és alak- 
ban majdnem tökéletes levélképet nyújtanak, a forma, a levél- 
erezet utánzása a levelek ragya foltjaihoz hasonló színfoltok 
oly hűséggel adják vissza a levél képét, hogy még gyakorlott 
szemre is megtévesztően hatnak. A sáskák közül a levélsáska 
szine zöld és háta levél formájú, úgy hogy a német „Avan- 
delndes Blatt“-nak nevezi, inig más sáskák száraz tüskés ágak- 
hoz hasonlítanak (pl. a botsáska (Bacillus) és azAcantho- 
derűs W a 1 1 a c e i.) A lágytestű araszoló hernyók közül töb- 
ben faágakat utánoznak s a fák kérgéhez, melyen élnek, hason- 
lók, (pl. azAccaprocris, a SeleniaTetralunaria, 
