A természettudomány fejlődése hatásának tanulságáról. 
9 
Ezekben ismertettem vázlatosan a mimicry jelenségeit az 
állatvilágban. A természettudósok egy része az egész jelenségben 
nem talál egyebet, c.supán a véletlen játékát, de sokan, éppen 
a legkiválóbbak közül a szervezetek céltudatos formálódásának 
jelenségét látják benne. Darwin a selectio törvényeire vezeti 
vissza. Lám arc k szerint itt az a tétel érvényesül, hogy 
minden szervezet a maga erejéből hozza létre a viszonyoknak 
megfelelő változásokat, viszont Haacke az ily cselekvő szer- 
veket a fokozódó működés szülötteinek tekinti. Nézetem szerint 
is a természet háztartásában minden jelenség okok eredménye 
s így ily sűrűn előforduló, valódi célt szolgáló jelenség nem 
lehet csupán a véletlen játéka és én a mimicryben is egy 
természeti törvény érvényesülését látom. 
Az a »mimicry« jelenség és magyarázata, melyre a 
természettudomány hívta fel figyelmünket, számos társadalmi 
tünet kulcsát adja kezünkbe s a létért való küzdelem nagy 
drámájában nem egy jelenséget élesen világit meg. Megértjük 
azt, hogy mint lesz a gyenge védőeszköze bizonyos szinek és 
alakok felvételének komédiája, melyre ezer meg ezer példát 
nyújt a mindennapi élet cifra nyomorúsága, megértjük azt, 
mint lesz erőforrás, nem létező erők színlelése, melyet, ha 
ügyes a színjátszó, gyakran el is hisz az erős és igy lehetővé 
válik a gyengébb érvényesülése. 
Néha sikerül ez, sokszor nem sikerül s ekkor bekövetkezik 
a bukás tragédiája vagy a köpenicki kapitány tragikomédiája. 
De nem zárkózhatunk el annak a ténynek megállapítása elől, 
hogy a létért való küzdelemben az emberi társadalmakban 
egy nagy tényező a hazugság és az alakoskodások által meg- 
tévesztett Ítélet mások erejéről. Sokszor a kölcsönös mimicry 
és az egymás erejéről táplált téves hitben keresendő a kulcs 
számos intézmény fenntartásának titkához. Eszembe jut egy 
odavetett szellemes aperpu, nagy Írónk M ikszáth egy művéből 
(Jókai életrajza): »Amily észrevétlenül válik a nép akarata 
hatalommá, éppen oly észrevétlenül válik a hatalom semmivé. 
Egy ismeretlen erő, melynek oszlopai többnyire csak látsza- 
tok. A hatalom, bárhogyan absorbeálja is azt egyik fél, örök 
időkig a sokaságok és a trónok között lesz megoszolva. S 
minél jobban eltávolodnak egymástól, annál 
