20 
Langer Sándor. 
Ehrbg., Polyarthra, Ehrbg.) ; másoknál ez csökevényes (Monom- 
mata, Ehrbg. Furcularia, Ehrbg. Mastigocerca, Ehrbg. stb.), 
vagy megint erősen fejlett (Philodina, Furcularia) . Az utób- 
biaknál a láb tetemes hosszúságot ér el (Potifer actinurus, Ehrbg., 
P. ovatus, Andersen. Melicerta^ Ehrbg.) s vagy távcsőként 
összetólható (Potifer. Philodina), vagy pedig ráncba szedve 
összehúzható {Melicerta). 
A láb végén, egyes Philodinaek és a Pterodina nem 
kivételével, ujjakat vagy sertéket lelünk; csak az utóbbinál 
találunk csillószőröket. Az ujjak és a serték hossza, vastagsága, 
vagy száma s helyzete változó; ennélfogva kitűnő ismertejtőjel. 
Oly fajok is ismeretesek (pld. a tengervízben élő Discopus 
nem), melyeknél a láb vége hatalmas szivókoronggá átalakult. 
A helyheztapadtan élő fajok lábvégszerkezete is távolról emlé- 
keztet ilyenre, mert náluk a láb csakis helyhez való kötésre 
szolgál. Némely faj (Dinocharis pocillum, Ehrbg.) lábsertéi 
segítségével ugorhatik ; ez akkép történik, hogy az állat a teste 
alá görbített, hatalmas sertékkel fölfegyverezett lábát nagyhir- 
telenül kiegyenesíti és rúgó módjára fölveti. 
Hosszabb-rövidebb időre a szabadon úszófajok is meg- 
tapadhatnak. A megtapadásra szolgálnak a lábban levő mirigyek, 
melyek ezen át nyúlós, ragadós nedvet bocsájtanak. De nem 
minden fajnak látszik ily, „lábrairigy“-e lenni, mert a Daday') 
által először ismertetett Schyzocerca diversicornis-wéi\ semminemű 
ragasztómirigyet nem észlelt a szerző. Ennél az esetnél a szem- 
csés plasmának tulajdonítja e nedv elválasztását. A lábmirigyek 
száma változó ; rendszerint kettőt, de három, sőt négy ilyent 
is találunk. Janson^), ki a Philodinae-\^i\é\ a szervet behatóan 
tanulmányozta, következően írja le azt : „Ezek (a lábmirigyek) 
zsinorszerű, egymás meljett fekvő sejtekből alakultak, mely 
sejteknek nucleusai gyakran eleven állatokon is jól észlelhetők. 
E sejtek a hypodermisből keletkeztek. Az egyes sejtzsinorok 
(Zellschnüre) egyesülnek egymással, hogy azután elszigetelten a 
lábujjak hegyein levő kivezető nyilásokhoz lefussanak . . . .“ 
Ugyanott említi, hogy egyes fajok (Callidina niagna, Pl. C. 
*) Daday: id m. 27—28. o. 
’) Janson: id. m. 15 — 16. o. 
