lisztéit közgyűlés! 
A választmány megbízásából jelentem meg itt Önök előtt, 
hogy a múlt év óta körünkből örökre távozott két kartársról 
einlékbeszédet mondjak. Szép de nehéz feladat ez, mert aligha 
hiszem, hogy gyenge szavaimmal képes leszek tolmácsolni 
mind azt, mit szivem érez, ha Dr. Kanka Károly érdemdús 
elnökünkre s Dr. Kováts György felejthetetlen háznagyunkra 
visszagondolok. 
Mindkettő volt mesterem, majd pedig jó barátom ; ezen 
viszonyból származó hálaérzés vezérelt engem, midőn választ- 
mányunk megtisztelő felszólításának engedtem. 
Dr. Kanka Károly szül. 1817-ben szab. kir. Modor váro- 
sában; apja Kanka Dániel az ottani evang. gymnazium rectora 
volt, de rövid idővel fia születése után mint az akkori evang. 
theologiai -akadémia tanára Bécsbe került s így fia ott végezte 
elemi iskoláit; gymnaziumi tanulmányait azonban Selmecbányán. 
1 835-ben visszakerült szülői házába Bécsbe, hol eleinte a bölcsészet 
majd pedig 37 óta az orvosi facultás hallgatója volt. 1842 
julius hó 12-én orvo.sdoctorrá, 1843. máj. 1-én sebészdoctorrá 
és 1844. aug. 7-én szemészmesterré avatták. 
A szemészet már mint orvos növendék kedvenc szakmája 
volt: „Tnstrumenta scholae ophthalmiatricae Vindobonensis“ 
cimű orvostudori disertatiója bizonyltja ezt leginkább. 1842-ben 
márRózás Antal bécsi híres szemésztanárassistense volt, hol Arlttal 
a bécsi egyetem egyik későbbi csillagával együtt működött. 
Orvostudori disertatiója kibővítve 1842-ben jelent meg 
mint első önálló irodalmi munkája: „Beschreibung dér für 
sáinmtliche Augenoperationen notluvendigen Instrumente mit 
besonderer Rücksicht auf die an dér Wiener Augenklinik ge- 
bráuchlichen.“ 
1848-ban, midőn a szabadság eszméje újra született, midőn 
Lehel kürtje a külföldön tartózkodó honfitársakat mind haza- 
Litta; Kanka barátunk is elhagyta bécsi állását s eleinte Görgey 
1 * 
