1908. évi november 30-áróI 
49 
tanitó úriói beszereztem egy 54 drb-ból álló- és nagyobbrészt 
Oroszországból származó • — ásványgyűjleményt, olyan ásvány- 
fajokból, melyek eddig gyűjteményünkben még nincsenek kép- 
viselve. Továbbá egy bivaly koponyát két darab szarvával. 
Vidra Sándor munkavezető — szives előzékenysége 
lehetővé tette, hogy figyelemmel kisérhettem a kenyérpiacon 
a várfal alapzatának lebontását. Ez annyiban érdekes, mivel 
régibb időben itt mély árok húzódott a város fala körül, A 
türténeliróknak itt kutatásra tágas tér nyílnék. Engem csak a 
földrétegek érdekeltek, melyek ezen árkot szegélyezték és az 
iszapréteg, melyre az alapzat ásásánál akadtak. Ezen rétegről egy 
felvételt is csináltattam Batka János városi érdemdús levél- 
táros úrnak előzékenysége folytán. A felsőréteg ujabbkori fel- 
tültés körülbelül 2 m. vastagságban, azután mutatkozik egy 
körülbelül 70 m.-nyi régibbkor! feltöltés, mely valószínűleg a 
városfal lebontása idejéből ered, alatta egy majd vastagabb, 
majd vékonyabb kevés homokkal kevert kavicsréteg azután 
következik egy körülbelül 2 — 3 m.-nyi vastagságú tiszta föveny- 
réteg és végre 8 m. 20 m.-nyi mélységben a földszinétől szá- 
mítva tisztasárga földréteg, A két védő fal között volt az árok, 
mely jelenleg körülbelül két méternyi vastag iszapréteggel van 
kitöltve. Ezen iszaplerakodás csak növényi maradványokat tar- 
talmaz, állati maradványokat nem igen találtam benne, mi arra 
mulat, hogy ezen víz nem igen szolgált a város egészségi 
viszonyainak előnyére, és nem csodálkozhatunk azon, ha a 
középkorban a cholera és a pestis járványok pusztítottak. 8 m. 
20 m.-nyi mélységben nagyobb számban olyan kőgolyókat 
találtak, melyek a város ostromlásától, talán a 15—16. század- 
ból származhatnak. 
Végül van szerencsém itt még 1 drb. bazallkövet a 
Badacsonyi bazaltkőlöréstöl bemutatni, melyet tavaly a Balaton 
körüli kirándulásom alkalmával elhoztam múzeumunk számára. 
Azon kivül megemlékeztem múzeumunkról a hévizitóban is, a 
mennyiben egy üveggel teli iszapot hoztam magammal. 
Nevezetessége annyiban van, hogy a tó vizének hőmérséklete 
23'' C. alá — nem száll, és annak a meleg tónak külömbözö 
chemiai anyagokból álló iszapjában találnak a lótuszvirágok 
gyökerei táplálékot. Legnagyobb sajnálatomra ezen gyönyörű 
Orv.'Terir.-Tiid. Kgy. XXI.X. (Uj f. XX.) 4 
