I 
A veiKM'eás 
beíe^'sé^'ek ismeretének mai 
clocl. 
Előadás, lartoUa líMO febr. O-ikén a iiozsonyi orvos-leiinészet- 
ludományl egyesület orvosi szakosztályában 
Dr. Dobrovits Mátyás, kir. lan. főorvos. 
A ki a múlt század hetvenes éveiben szakszerűen foglal- 
kozott a venereás belegségekkel az épen azon nagyszerű áram- 
latba került a melyben tudományunk ókori és középkori spe- 
kulaliv nézeteiből az újkor ragyogó fényű posiliv tudásává 
fejlődött, A sypliilis fellépésének ideje akkor még a legádázabb 
szellemi liarcok tárgya volt. Két nézet homlok egyenest állott 
egymással szemben: az egyik azt vallotta, hogy a sypliilis éj) 
oly régi keletű mint az emberiség maga, nézetét az egyptomi, 
liorzsa, hellén és római irodalmi maradványokból vélte meg- 
cáfolhatatlanul támogatni, nagyobb mérvű fellépéséta betegségnek 
a XV-ik század végén azon fajtalanságokból magyarázta, melyek a 
Nápoly ostrománál sokáig veszteglő francia seregben, 14b4 — bó, 
nagyon elharapódtak : és melyek, férfi és férfi, ember és állat 
közt addig ismeretlen mérvben divatosak voltak: a másik a 
sy|)hilist egy betegségnek nézte, mely az ó- világban csak akkor 
lett ismeretes, és oda csak akkor jutott, midőn Columbus az 
új világ felfedezése után, felfedezésének hírével együtt, katonáival 
ezen betegséget Spanyolországba hozta. Ezen nézetet mi is 
osztjuk. A sypliilis az ó- világra nézve egy teljesen modeiai 
betegség, mely csak 14ÍH) óta létezik a földteke régi felében. 
Columbus előtt semmi nyoma sincs se a praehistorikus, se az 
ókori, se a közé|)kori maradványoklian. A sypliilis egy 
importált s p e c i f i k u s f o r r ó égövi betegség 
melynek analógja a tropikus Kramboesia és melynek az 
emberen kívül légink:' bb vannak kitéve a forró égövi anlhro- 
pomorf majmok 
