56 
Seitll Sándor. 
gondolja a láinadásál. E inelIeU még tekintetbe veendő, hogy a 
fenevad ritkábban is találkozik az emberrel, de akkor is az 
esetek legtöbbjénél rendesvousiik kellemetlen emlékeket jelent 
éppen az ő számára. Ha az ösztön jelentőségét elismerjük, 
könnyebb lesz az ember respektusát megmagyarázni. 
Az ember tehát akkor kockáztat legtöbbet, amikor ijedten 
kereket old. Bár ismeretlennek találja az állat, de a meg- 
futamodása rendes zsákmányára emlékezteti. Ha ideje van, 
vagy egy-két ugrással elérheti, utána is veti magát. Tényleg 
a menekülő ember azért van elveszve, mert futásával gyönge- 
ségét árulja el. . . . 
Végül még azt a kérdést is szeretném elmélkedésem 
tárgyává tenni, vájjon a nemi ösztön akár a legplatonikusabb 
formában mint puszta sympáthia, akár pedig a szó legmesszebb- 
re menő értelmében meg van-e a különböző fajok ellenkező 
nemű képviselői között s ebből kifolyólag tud-e az állat külömb- 
séget tenni a férfi és a nő között. E kérdés — úgy lehet — 
egy kissé kényes természetű, de kellő tapintattal kezelve nem 
sértheti a jó Ízlést s igy nem létezhetik elég ok ahhoz, hogy e 
nem csekély fontosságú i)roblémát előadásom programmjából ki- 
reke.sszem. Elvégre a tudomány nem válogat s kellő ligy elemben 
részesít oly dolgokat is, amelyek a nyilvánosságból ki vannak 
zárva, de az emberiség érdekében talán a legnagyobb jelentő- 
séggel birnak. 
Hogy a nemi vonzódás a rokonfajok ellenkező nemű 
állatai között létezik, arról a korcsok vagy bastardok élénk 
tanúságot tesznek. Ilyenek az öszvér, a kutya és a farkas 
bastardja, a majom korcsok, a középfajd, zebroidok stb. (Itt nem 
hagyhatom említés nélkül stellingeni híres állatpark tulajdonosa: 
Hagenbeck keresztezést kísérleteit, aki e téren meglepően 
szép eredménnyel tevékenykedik). A tapasztalat számtalan esetből 
kifolyólag arról is lesz tanúságot, hogy a nemi ösztön idegen 
fajok között is létezik. Tehát elegendő okból állította fel D r. 
.láger „Enldeckung dér Seele“ c. munkájában az u. n. „Ébers- 
kreuzgesetz“ — kere.sztben szerelem törvényét. De lássunk 
néhány példát. 
Hrehm azt Írja a páviánról: „ .... A hímek nemcsak I 
saját fajuk nőstényeire vágynak, hanem a nagyobb emlősük | 
1 
