Az iskolai kert a biológia tanitásának 
szolgálatában. 
Irta Krammep József igazgató. 
Ma már mindinkább tért hódít az iskolában az a felfogás, 
hogy növénytani ismereteket legsikeresebben a növényvilágból 
tervszerűen megválogatott fajok életviszonyainak megfigyelése 
alapján lehet elsajátítani. Az életviszonyokkal a legszorosabb 
összefüggésben van az élőlény testi szervezete; azért testalko- 
tásának minemüségét csakis akkor érthetjük meg igazán, ha 
tisztában vagyunk az illető élőlény életviszonyaival. 
Az állattan és a növénytan közös neve biológia (tágabb 
értelemben). Ennek a tudománynak egyik ága a morfológia, 
mely a rendszertant, bonctant és embriótant foglalja magában. 
Evvel szemben az élőlények életmódjának tudományát ma 
bionómiának nevezik; annak előtte ezt is egyszerűen csak 
biológiának mondták (szűkebb értelemben). 
A bionómia megint három ágra oszlik; ezek az 
ökológia, ethológia és a pszichológia. Az ökológia (tulajdon- 
képen ökonomológia) az állat- és a növényfaj tartózkodási s 
illetőleg termőhelyével foglalkozik, különös tekintettel arra az 
összefüggésre, mely testalkotása és a környezete között fennáll. 
Az ethológia az állatok szokásaival és cselekedeteivel, a 
pszichológia pedig lelki nyilvánulásaikkal foglalkozik. 
Miután a növényvilágban eddigi ismereteink szerint etho- 
lógiáról és pszichológiáról alig lehet szó, itt a bionómia 
fogalma ezidő szerint tulajdonképen egybeesik az ökológiáéval. 
A legújabb időkig az állat- és növénytan tanításában 
tudvalevőleg a morfológiai ismereteken kívül csakis a fizio- 
lógiára voltak tekintettel, azaz az élő test különböző szer- 
ürv. -Terra. lígy. XXXI. (üj. f. XXII.) k. Értek. 4 
