60 
Krammer József. 
Ezek a levelek tehát valóságos vízgyűjtők ; esős időben sok 
vizet vesznek föl s ezt — szárazság idejében is — nagyon 
lassan párologtatják el. Ilyen növények pl. 
A házi fülfü (Sempervivum tectorum). 
a borsos varjuháj (Sednm acre). 
e) Szörtakaró a leveleken arra szolgál, hogy megakadályozza 
a levéllel érintkező levegőnek gyors kicserélődését ; ezzel pedig 
csökkenti magát a párolgást is. Amellett megakadályozza azt 
is, hogy a napsugarak közvetlenül a levél felbőrére jussanak 
s azt erősen fel melegítsék. 
Másfelől azonban arra is szolgál a szőriakaró, hogy az eső 
vagy harmat egykönnyen be ne jusson a szájnyílásokba, ami 
megakasztaná a párologtatást. Ilyenek pl. 
Az ökörfarkkóró (Verbascum thapsus), 
az orvosi zsálya (Salvia oíficinalis), 
a havasi hófehérke (Gnaphalium leontopodium). 
f) Függőleges és alvó levélállás. Amikor a növénynek szük- 
sége van arra, hogy csökkentse az elpárologtatást, akkor egyik- 
másik növényen úgy helyezkednek el a levelek, hogy a nap- 
sugarak ne juthassanak a lemez egész felületére, s a levelek ne 
melegedjenek fel túlságosan. 
Az akácfa (Robinia pseudacacia) száraz időben, nyári 
meleg napokon, a déli órákban függőleges irányban egymásra 
borítva helyezi a levélkéit. 
A paszuly (Phaseolus vulgáris) és a borsó (Pisum sati- 
vum) hasonló jelenséget mutatnak, 
A madársóska (Oxalis acetosella) lefelé hajtja levélkéit, 
amikor erősen rájuk tűz a nap ; ily helyzetben kevesebb nap- 
sugár éri őket, és így csökken a párolgás. 
A keszeg saláta (Lactuca scariola) levelei napsütötte 
helyeken a szélökkel állanaka nap felé, hogy kevesebb napsugár 
jusson rájuk. 
g) A leoélleniez felszínének kisebbítése. Akárhány növény 
levele kisebb levélkékből van összetéve (szárnyalt és tenyeres 
levelek) ; másoknál meg hasogatott a lemez, hogy kisebb legyen 
a felszíne. Napsütötte helyeken az ilyen levelek nem melegednek 
fel annyira, mint ha egy darabból állana és osztatlan lenne a 
lemezük. Ilyenek pl. 
