Az iskolai kert a biológia tanitásának szolgálatában. 
61 
A cickafark (Achillea millefolium), 
a mezei kökörcsin (Anemone pratensis), 
a seprős zanót (Sarotharanns scoparius). 
Megjegyzés. 1. A galagonya, sóska borbolya, 
sóskafa, sülzanót stb. rendes termőhelyükön tüskések; de 
nedves levegőn tenyésztve nem fejlődnek ki rajtuk a tüskék. 
Eszerint a tüskék a párologtatás csökkentésére is alkalmasak. 
(L. fennebb II. alatt.) 
A káktusz tartósan száraz és meleg vidékeken tenyészik; 
szára vastag, húsos s vízgyüjtésre alkalmas, levelei pedig tüs- 
kékké alakultak át. 
2. A szárazság ellen óvószerül szolgál egyes növényeknél 
a levélrozetta (pl. a cékla, gémorr, útifű, pitypang, százszorszép); 
másoknál a párna- és a gyepképződés (pl. a füveknél). 
3. Némely növény leveleit viaszréteg borítja ; ez is csök- 
kentheti a párolgást, de másfelől megakadályozza azt is, hogy 
a szájnyílásokba víz kerüljön, ami teljesen megakasztaná a 
párolgást. A szájnyílásokat fedő cseppecske ugyanis még a 
növény fölösleges vizének elpárologtatását is gátolja; azért van 
szükség arra, hogy a szájnyílások megóvassanak a harmat, eső 
behatolásától. 
Ilyen viaszréteg van pl. a repce (Brassica napus) és a 
nőszirom (Iris) levelein; továbbá a sarkantyúka, pi- 
pacs, káposzta és borsó leveleinek felső felületén, stb. 
Más növények levelein finom szőrözet óvja meg a szájnyílá- 
sokat a nedvesség ellen. így pl. a málna szeder (Rubus 
idaeus) leveleinek visszája, ahol a szájnyílások vannak, sűrű 
szőrözettel van ellátva; ez fogva tartja a levegőt a szájnyílások 
felett, a levegő pedig megakadályozza a víz behatolását. Hasonló 
jelenség mutatkozik a lókör mü martilapu (Tussilago 
farfara) levelein. Az ökörfarkkóró (Verbascum thapsus) 
leveleinek mind a két felületén vannak szájnyílások ; a2ért is 
mind a két felületükön molyhosak. 
Figyelembe veendő egyúttal a növénynek az a képessége, 
hogy a szájnyílásokat — a páro lo'gtatás szabályozása 
céljából — a körülményekhez képest tágíthatja és szűkítheti. 
