Az iskolai kert a biológia tanitásának szolgálatában. 
63 
A foltos kontyvirág (Árum maculatum) virágzata buzo- 
gányformáju ; ezt zöldes burok veszi körül, melynek alja 
zárt üstöt alkot, a felsőrésze pedig sátorszerü. Ebből a virágzat! 
burokból emelkedik ki a buzogány, vagyis a torzsavirágzat. 
Ennek a barnásvöröses színe vonzza a legyeket; miután rá- 
szálltak, lemásznak rajta az üstbe (t. i. a burok aljába), ahol 
fogva maradnak mindaddig, amíg a megporzás meg nem történt. 
Az üst torkában ugyanis szőrkoszoru van, mely lefelé utat 
enged a látogatónak, de fölfelé nem engedi menni; a meg- 
porzás után azonban elernyed a virágzat! burok, s akkor kisza- 
badulnak belőle a látogatók, dúsan megrakva virágporral, 
amely arravaló, hogy vele azt a virágot porozzák meg, amelyre 
legközelebb rá fognak szállani. 
Az ösztörüs veronika (Veronica chamaedrys), 
a farkas fűte] (Euphorbia cyparissias), 
a kereklevelü kapotnyak (Asarum europeum), 
a repkény borostyán (Hedera helix), 
a galagonya cserje (Crataegus oxyacantha) stb. 
2. Méh- és dongóvirágok. 
Az’ajakos-, pillangós-, csövesvirágu növények, a legtöbb 
ibolyaféle és még sok más virág várja a méhek, darazsak és 
dongók látogatását. Többnyire erős illatnak és feltűnő színűek; 
ezzel vonzzák a látogatókat.*) Rendesen akkor nyílnak, amikor 
látogatóik elkezdenek röpködni, s addig illatoznak, amíg ven- 
dégeik nyugalomra nem térnek. A tapasztalás azt mutatja, 
hogy a fehéres-, sárgás- és ibolyaszínüeket különösen a méhek, 
a barnásszínüeket pedig a darazsak kedvelik. Ilyenek pl. 
A fehér árvacsalán (Lamium album), 
a piros árvacsalán (Lamium purpureum), 
a mezei zsálya (Salvia pratensis), 
a kígyószisz (Echium vulgare), 
a piros gyűszűvirág (Digitális purpurea), 
a katika sisakvirág (Aconitum napellus), 
a közönséges gyujtoványfű (Linaria vulgáris), 
*) A hársfa illata 30 m, az akácfáé 50 m, a szőlőé 100-200 m 
távolságban is érezhető. 
