Az iskolai kert a biológia tanitásának szolgálatában. 
65 
5. Önmegporzásra, alkalmas virágalkotás. 
Érdekes berendezéssel találkozunk különböző virágoknál 
arra, hogy idegen megporzás (allogaraia) hiányában az önmeg- 
p 0 r z á s (autogamia) biztosíttassék. 
a) A porzók ráhajolnak a bibére (az önmegporzás idején). 
A bojtorjános párló (Agrimonia eupatoria) porzói — 
amikor már megérett a virágpor — befelé hajlanak, hogy a 
portokok hozzáérjenek a két bibéhez. 
A közönséges orbáncfű (Hypericum perforatum) porzói 
közül azok, melyek a bibe közelében vannak, hosszabbszáluak, 
úgyhogy a megporzás idején, amikor ezek a hosszúszálu porzók 
a bibe felé hajolnak, portokjaik hozzáérnek a bibéhez, 
A májfü kökörcsin (Anemone hepatica) belső porzói — 
a megporzás idejében — oly hosszúra nőnek, hogy a portokokat 
a bibe fölé hajlítva, rája hullatják a virágport. 
b) A bibe rcihajol a porzókra (az önmegporzás idejekor). 
Az ökörfarkkóró (Verbascum thapsus) bibéje eleinte le- 
konyul; ’ megporzáskor azonban kiegyenesedik és odatapad az 
egyik portokhoz. 
A keskenylevelü füzike (Epilobium angustifolium) bibé- 
jének négy ága megporzáskor kifelé hajlik, hogy hozzáérjenek 
a portokokhoz. 
A közönséges ligetszépe (Oenothera biennis) önmegporzása 
hasonló a füzikééhez. 
A palástfü (Alchemilla vulgáris) bibeszála megporzáskor 
rézsutósan kifelé nő, hogy a bibe hozzáérjen az egyik portokhoz. 
A csomós csengetyüke (Campanula glomerata) portokjai 
megérve a bibe oldalsó felületére szórnak virágport; a bibe 
csúcsa azután három ágra hasad, amelyek kifelé kanyarodva 
felszedik a virágport. 
c) A virágtakaró mozgása révén való önmegporzás. 
A bolondító beléndek (Hyoscyamus niger)- porzói a pártára 
vannak nőve; ennek a csöve a virág fakadása után rövid idő 
alatt annyira megnő, hogy a portokok a bibéhez érnek. 
Orv.-Term. Egy- XX.XI. (Uj. f, XXII.) k. Értek. 
5 
