72 
Krammer József. 
a termésoszlopocskáról; a bibeszálak alsórésze t. i, dugaszhúzó 
formájára összecsavarodik, s ez a csavarodás, pödrődés azután 
mind feljebb ér, amíg a termés hirtelen le nem pattan az 
oszlopocskáról és elhajíttatik. A bibeszál azontúl is rajta 
marad a magházon s az a sajátsága van, hogy nedves levegőn 
összecsavarodik; eközben befúrja a magot a földbe. 
A hüvely megérve száraz és merev; amikor felreped, a 
két hüvelyfél csavarosán összezsugorodik és eközben kiröpíti 
a magvakat. (Pl. a hüvelyes vélemények termése). 
2. A szél révén való elterjedésre szolgáló berendezés. 
a) Parittya módjára mühödö merev szár. 
A kankalin (Primula) tökocsánya, amikor megérnek a 
magvak, száraz, merev és rugalmas; ha ilyenkor a szél meg- 
rázza, mozgása révén kihajítja a magokat a tokból, amely 
megérve 10 foggal nyílik fel a csúcsán. (L. a 71. lapon). 
Az orvosi tüdöfü (Pulmonaria oííicinalis), a karthauzi 
szegfű (Dianthus carthusianorum), a konya sziléne (Silene nu- 
tans) hasonló módon szórják szét a magvakat. 
A mák (Papaver somniferum) szára is merev és rugalmas 
lesz, amikor megérik a tok-termése (a mákfej); ilyenkor a 
korona alatt lyukak képződnek, s ezeken szóródnak ki a mag- 
vak, valahányszor a szél megrázza a merev szárt. 
A tulipán (Tulipa gesneriana) és a turbán liliom (Lilium 
martagon) hasonló jelenséget mutatnak; ezeknek a magvai vé- 
kony korongalakuak, úgyhogy a szél bizonyos távolságra elhordja 
őket, amikor a merev szár himbálódzása közben kiszóródnak. 
b) Függelékkel bíró termések. 
A holdviola (Lunaria annua) termése korongalaku becő; 
érett korában a két oldalfala leválik, de rajtuk maradnak a 
magvak. A szél ilyenkor felkapja őket s elhordja. 
Az orgonafa vagy lila (Syringa vulgáris) magvait szárny- 
szegély veszi körül; ezért a szél könnyen elhordja őket. 
A szilfa (Ulmus campestris) magvai széles szárny szegéi y- 
lyel vannak körülvéve; a szél tehát könnyen felkapja őket. 
