100 
Ülési jegyzőkönyvek. 
Az orvosi tudománynak különösen az utóbbi két évtized- 
ben észlelhető szédítő haladása mellett régen meghaladott állás- 
pont, hogy a gyakorlatozó orvos egyszerűen az orvosi iroda- 
lomra támaszkodva meríthesse azt a tudást, ami neki a modern 
nivón való fennmaradásra elengedhetetlenül szükséges. 
Hogy az újabb vizsgálati módok, diagnosztikai és therapeu- 
tikai eljárások az orvosok okulására és betegeik, meg a köz- 
egészségügy javára tisztán gyakorlattal sajátíthatók el, arra 
nálunk már az 1883-ban elhunyt Fodor József, továbbá 
Korányi Frigyes és Müller Kálmán gondoltak, amikor a 
szünidei orvosi kurzus intézményét inaugurálták, mely közel 
negyed századon át gondoskodott a továbbképzésről. A két 
tudomány egyetem körében tartott eme kurzusok az utolsó 
években szélesebb mederbe terelődtek s igy történt, hogy 
1905-ben mind a pozsonyi állami kórház főorvosait, mind a 
bábaképző-intézet igazgató-tanárát is, bevonták ilyen kurzusok 
megtartására. Pozsonyban 1905. május— junius havának egy- 
másután következő 8 szombati napján 24 jelentkezett orvosnak 
tartottak demonstrativ előadásokat. 1900 -bán ugyanily beosz- 
tással 15 hallgató vett részt a kurzusokban. 
Az orvosok továbbképzésének most vázolt kerete már 
nem felel meg a megnövekedett feladatoknak. Az orvosi tudo- 
mányok fejlődése s mondhatjuk átalakulása azt kivánja, hogy 
ne csak egyes önkéntes vállalkozók bocsássák szabad idejüket 
a jó ügy szolgálatába, hogy ne csak minden 50-ik orvos része- 
süljön továbbképzésben, hanem legalább is minden 5 vagy 10 
évben valamennyi. Erre éppen olyan szüksége van a gyakorló, 
mint a tiszti orvosoknak s a katona orvosoknak, sőt azon speci- 
álistáknak is, kik nincsenek állandó érintkezésben a tudományos 
munka központjaival, az egyetemekkel, vagy nagy kórházakkal. 
Intézmény szerűen kell biztosítanunk a tovább- 
képzés lehetőségét és eredményességét. E téren is, ezidőszerint 
Németország vezet. Az orvosok továbbképzésének porosz köz- 
ponti bizottsága ma már hatalmas szervezet, mely Berlinen 
kivid 3ü vidéki városban rendez tanfolyamokat. A berlini 
császárné ház gazdag felszereléseivel, kiállilásaival, tanszergyűj- 
teményével, a 4000 példányban megjelenő „Zentralblatt für 
ilrztliche Fortbildung“, mindmegannyi eszköz arra. hogy az 
