kirándulások 1911. év folyamán. 
Irta; Langer Sándor. 
(Teljességében a következő szakülésen fogom felolvasni, illetőleg a 
gyűjtött tárgyakat felmutatni.) 
1911. évi augusztus hó 2G-án és 27-én két napra terjedő 
gyűjtő kirándulást Mergl Károly és .sorok Írója tett, még 
pedig Feigler Ferenc muzeumőr megbizásából, az állami ,,ki- 
rándulási-alap“ terhére. A céj Laksár új í’al u községtől 
délre elterülő K u p a íí i s c e és 0 e r v e n a h r a z da nevű lápok 
botanikai és hydro biológiai szempontból való át- 
kutatása, illetőleg ezen ősingoványok biológiai viszonyainak 
fölkutatása. A tapasztalatok összefoglalása: Mindkettő diluvialis, 
futóhomok borította, Pinus ésQuerxus erdőkkel benőtt 
telepen terül el. Az első nyilt vízben gazdag ingovány, melynek 
nyugati szélén terjedelmes úszósziget (schwebender Bódén) van. 
Ez olyan vastag, hogy kettőnket is elbírta. Partjain bőven él 
a törpe gém, vizityuk, vadkacsa s egyébb, a jegyzékben fölvett 
vizirnadár. Úgy a zoo-, valamint phytoplanktonja fölöttén gazdag. 
A víz környékén gyűjtött mohokat és zuzmókat Báumler.1. 
úr határozta meg. A 0 érvén a hrazda üggyel-bajjal, csak 
fölfogadott vezetővel volt megközelíthető. Az ingovány typikus 
felingovány (Hochmoor) benyomását teszi. A jellemző 
flórájából fölsorolt D r o s e r a r o t u n d i f.- 1 a legszorgo- 
sabb kutatás dacára sem sikerült föllelni. Az akkori 
nyár tikkasztó melege valószínűleg visszaszorította a láp part- 
jait, miért is ezen növény — mely megyénkben csak onnan 
ismeretes (Bolla) — talán már júliusban elviritott. 
A község határában levő téglavető terülelén, egymás 
mellett félkörben sorakozó praehistorikus, u. n. guggoló sírokra 
(Höckergráber) akadlak, melyekről ezen terület tulajdonosa 
tett kimerítő jelentést. Szerinte a magas csontvázak, felhúzott 
térdekkel, guggoló helyzetben találhatók, mellettök bronz (?) 
eszközökre is akadtak. A birtokos — a község vendéglőse — 
még a közel múltban is ilyen sírból származó, sarló módjára 
meggörbitelt kardot (?) tartott birtokában, melyei azonban az 
egyik napszámo.sa tőle eltulajdonitott. Szerinte még a jelenben 
is (1911. augusztus) tud olyan helyeket, amelyeken hasonló 
sírok volnának. 
Ugyancsak 1911. évi augusztus hóban mindketten a 
Szén tg y örgy melletti „Súr“-ra rándultunk, mely — tekintve 
az akkori abnormális szárazságot, keresztül-kasul járható volt. 
Ezen excursióra vonatkozólag a jelentés 1912-re maradt. 
