12 
Dr. Dobrovils Mátyás. 
mint teste vérét; a z embert mint szentséget, melybe, úgy 
mint az áldozó pap a szentélybe csak teljes testi és lelki 
tisztasággal léphet be, — a műtő is csak szellemének 
és testének szeplőtlen tisztaságával járulhat a beteghez; 
az embert, a kit még akkor is, ha a műtő jártassága 
és tudománya nem szabadithatja meg a bajból, rész- 
vétével és szivének melegéből eredő érzelmével vigasz- 
talni kell. 
Egy másik kelléket sem említ könyvében, hogy a 
műtőnek ugyanazon megfontolással és rigorozitással kell 
a mindennapi vagy úgy mondjuk kisebb műtéteket 
elvégezni mint a nagyokat, pedig ez irányban fiatal 
segédeit szüntelen tanította és kérlelhetlen volt bírálatával, 
ha egy varratot, egy pólyát nem alkalmaztak úgy a 
mint azt az eset legcélszerűbb kezelése követelte. 
Hivatalos működésének egy nagy feladata, de egy- 
szersmind legkedvesebb foglalkozása volt azon fiatal 
orvosoknak sebészi kiképzése, kik nála mint gyakornokok 
és másodorvosok voltak beosztva. Velük fáradhatatlan 
volt foglalkozni, buzdította őket, kik eddig többnyire csak 
a diploma elérésére tanultak, hogy általános tudásukat 
gyarapítsák, hogy oly részeit az orvosi tudománynak, 
melyekben gyengéknek bizonyultak, fokozott szorgalommal 
pótolják, hogy helyes természettudományi gondolkozásra 
szokjanak, hogy kézi ügyességüket gyakorlatok által 
műveljék, hogy az észlelteket precíze igyekezzenek 
leírni és jellemezni, hogy társadalmi magaviseletükben 
szerénységet és a tudomány által nekik jogos tulajdonuk 
— előkelőséget mutassanak, hogy tartózkodók legyenek 
Ítéletükben, utóljára de nem utolsónak, hogy minden 
betegben embertársukat lássák, kinek szenvedéseit hiva- 
tásunk rneggyógyitani és a kit sohse szabad csak mun- 
kánk tárgyának, hanem mindig felebarátunknak tekin- 
