Dr. Schmid Hugó emlékezete. 
17 
gyógyuU betegeinek kíséretében mély gyászban ment 
végbe. 
Az egyházi beszentelés után dr. Pantocsek 
mint a pozsonyi állami kórház tagját ilykép búcsúztatta: 
Megtört szívvel állunk sírod előtt! 
Kórházunkat a legsúlyosabb csapás érte, mert 
elköltözéseddel intézetünk elveszítette leghatalmasabb 
oszlopát. Eltávoztál örökre Te, a jó ember, Te, a jó 
orvos, árván hagyva fényes működésednek kedvenc 
színhelyét. De sebészi és orvosi működésed, bár azt 
az illető körök nem úgy méltányolták, mint ahogy 
megérdemelted, — emléked ezek dacára, nemcsak mint 
árván hagyott hozzádtartozóid, igaz barátaid, hálás 
tanítványaid és általad az életnek megmentettek ezrei 
élnek, — de addig, mig földgömbünket olvasni tudók 
lakják, tovább fog élni, mert tudományos, alapvető 
sebészi műveiddel neved számára az irodalomban a 
kútfői halhatatlan nevet biztosítottad. 
És klasszikus tested az anyaföldbe vissza kerülvén, 
ott elemeire, molekulákra és atómokra felbontva, örökös 
transzformáció által tovább fog élni, — mert a földön 
az elpusztulás csak látszólagos. 
Lelked pedig oda száll, hol egyedül csakugyan 
nyugalom, szeretet, boldogság, egyenlőség és igazság 
uralkodik. 
A viszontlátásra ezen ideális szép helyen! 
Utána dr. Dobrovits a Pozsonyi Orvos-Egylet 
elnöke ily szavakkal vált el tőle: 
Szeretett karlársunk, kedves barátunk! 
Mély megilletődéssel adja a Pozsonyi Orvos-Egye- 
sület volt hű elnökének és mindvégig buzgó 
tagjának a végtisztességet. Te igazi, vérbeli 
orvos voltál! Benned a keresetlen előkelőség, 
Orv.-Term. Egy. XX.Kll. (LTj. f. XXIII.) k. Értek. 2 
