68 
Szemelvények. 
a nő a földön összekapcsol az éggel, itt az égben összekap- 
csolt minket a földdel. Ezt mind őszintén mondom ; nem csak 
azért, hogy a »Jungfrau« kegyét megnyerjem. 
Hat órakor délután a Bergli-házacska keskeny sziklater- 
raszán ráztuk le a havat cipőinkről. (3299 m.) 
Hatalmas kép, a mit a Bergli-házacska pár lábnyi szikla- 
erkélyéről látni. A szakadozott, rianásokkal teleszántott Grin- 
delwald-Fiescherfirn, mint a hóviharok fehér országú tja eresz- 
kedik le ismeretlen mélységek felé a Kalli és a Fieschergral 
között. Az óriás ezüstös térség az örökfehér csarnok, melyben 
az igazi halhatatlanok, a Wetterhorn, a Schreckhorn és a 
Lauteraarhorn (3703, 4080 és 4043 m) és hasonnevű kisebb 
testvéreik trónolnak. Az ég teljesen borongós lett; de a 
vakító fehér tömegek az alkonyat óráiban még a zivataros 
égnek is kölcsönöztek valami csodás világosságot. Mikor magam- 
ban összehasonlítottam ezt a majdnem áttetsző, ragyogó hóvi- 
lágot Wallis hóbirodalmaival, önkéntelenül eszembe jutott az 
az angol Norman tréfás megjegyzése, hogy »a protestáns kan- 
tonok tisztábban tartják glecsereiket, mint a katholikusok«. 
A protestáns Bernnek valóban fényesebb volt a hava mint az 
én hitsorsosaimé a Gorner vagy Zmutt jégmezőin. 
A látvány csak percekig tartott, mert minden hasadékkól 
tódult az esti köd. Wilde Oszkár a Dorian Grey regényében 
említ valami delhii mousselint, melyet keleten »szövött 
levegő«-nek neveznek. Itt láttam én ma az igazi »szövötl 
levegő«-t, azt a lassan ereszkedő fátyolt, mely színtelensége 
mellett is tele van ragyogással, rózsaszín és violás árnyékokkal 
és sűrűsége mellett is sejteti a letakart óriások nemes formáit. 
Bevonultunk a menedékházba a szerény falatozáshoz. 
A berni legény, ki itt gazdálkodik, csak a fát adja, egyébként 
Caluilus példáját követi, azt tartva, hogyha »jót akarsz nálam 
vacsoráin!, hozz jó vacsorát magaddal*. 
Az éjjel nem tartozott épen az ezeregyéji éjszakák közé. 
A sors a pihenés nehéz kérdésének megoldására Air. E. angol 
vikárius és fiatal vezetője, Kaufmann Rudolf közé {)lántált. 
Az angol kedves és rokonszenves űri ember volt, de kicsit 
önző; meg nem állhatta, hogy ötpercenként meg ne kérdezze, 
milyen idő lehet odakünn. Ez annyit jelent, hogy én keljek ki 
