Szemelvények. 
99 
adott nekik színt és alakot, sajátost és utánozhatatlant, adott 
nekik lelket önmagából, az mi a férfijellemnek legszebb kincse, 
éke: az egyéniség. 
A szerző neve, melyet ez a könyv magáénak vall, régóta 
közbecsülésben áll hegymászóink előtt; a leírások, melyeket ez 
a könyv felölel, sem újak már. Hol összegyűjtve a szerzőnek 
kisebb könyveiben, hol meg szétszórtan különböző lapoknak 
hasábjain láttak napvilágot. Csak az alak új, melyben e cikkek 
sorozata újra megjelenik s ez az alak önérzetes és tiszteletre 
méltó: a könyv, mely homlokán „Az Alpesek“ címét viseli 
Déchy Kaukázusával a legelső önálló magyarnyelvű alpin munka. 
Szép a magában csillogó gyöngyszem s nem is ritka; de 
a gyöngyszemekből fűzött sor az kincset érő és csodás. Egy- 
két leírás még csak kikerül másnak szorgalmas s igyekvő 
tollából is, de a kitűnő leírások oly hosszú sora, melyek mind- 
egyike önmagában véve is teljes és tökéletes remekmű, mind- 
egyik dísze önmagának, mely nem tud már kimagaslani a másik 
fölé,- ez már egy nagy és tartalmas lélekre, kész és kiforrott 
íróra s nagymultú, komoly hegymászóra vall. 
Keveset mondanánk azzal még, hogy Jankovics munká- 
jában csak a hegyekről van szó. E könyvben az a férfiú, ki 
munkája első lapján képmásával megnyerőén üdvözöl, életének 
egy részét tárja elénk, azt a részét életének, annak legboldogabb, 
de egyúttal legnehezebb óráit, melyeket abban a világban élt 
át, melynek tisztaságához a völgy felérni sohasem tud s mely- 
nek veszélyei az élet legkomolyabb pillanatainál is sokkal ne- 
hezebbek. 
Csaknem egy évtizedet ölelnek fel e könyvben leírt hegyi 
utai, de nincs közöttük egy sem, mely a természet hangula- 
tának visszaadásában ismétlése lenne egy másiknak. Más volt 
a Tofana vagy a Matterhorn nagyszerűségét bearanyozó derű, 
más a Marmarole sziklavilágára nehezedő ködös borulat, más 
a Winklertoronyra lecsapó hófergeteg, vagy a Pizzi di Palü 
gerincét ostromló vihar, más az Antelao holdas éje, más a 
Champexi tó tükörén megrezzenő biboralkonyat és más a Piz 
Julier ormáról feltáruló téli világ fehér tisztasága: csak az egyén 
maradt ugyanaz, ugyanaz a négy országban szétszórt alpok 
minden csúcsán, az egyeneslelkű, melegszívű férfiú. Járta be 
7 * 
