106 
Szemelvények. 
melyek egykor a pusztában hangzottak el, nem vésznek el 
többé; magába zárta azt sok fiatal szív, mely felejteni nem 
tud. Örömet, gyönyört és eltörölhetetlen emlékeket kaptunk 
tőle; övé legyen érte a hála és köszönet. 
A magyar földrajzi társaság „Földrajzi közlemények“ című 
kiadmányának 1913. évi IV’’. füzetében 144 lapon a következő 
ismertetést közli: 
„Dr. Jankovics Marcell: Az Alpesek, Budapest 1911. Jó 
turista író csak elvétve akad, mert költői véna, jó megfigyelő 
képesség és természet-szeretet ritkán egyesül egy emberben. 
Jankovics azonban kivétel. Feladatát fényes sikerrel oldja meg. 
Műve, mely Reclus hasonló jellegű munkáját juttatja eszünkbe, 
eleitől végig leköti az olvasót, ragyogó tolla szebbnél-szebb 
képekkel és leírásokkal gyönyörködtet. Meglátszik rajta, hogy 
szívvel-lélekkel átélte azokat, amiket elmond, telve a természet 
iránt érzett rajongó szeretettel. Benne van az Alpesek minden 
költészete. Aki már látta a leírt helyeket, az újra végig élvez- 
heti általa a látottakat, aki pedig még nem látta, ellenállhatatlan 
vágyat érez irántuk. Kitűnő rekláma az alpinizmusnak. Jó 
tanácsadó alpesi kirándulásokhoz. A díszesen kiállított munkát 
szebbnél-szebb fénykép-műmellékletek ékesítik.^ 
Dr. Hézser Aurél. 
Budapesti Hirlap 1911. dec. 3-iki számában a következő 
ismertetés jelent meg: 
„Jankovics Marcell dr., az érdekes felolvasásairól ismert 
természetkutató „Az Alpesek“ címmel nagyszabású munkát írt. 
melynek minden sora ragyogó dicsérete a természet szépségei- 
nek. Mint előszavában mondja, egy szeptemberi napsugaras 
reggelen a Monté Cristallo ormán jutott eszébe, hogy könyvet 
Írjon a hegyóriások fenséges világáról, könyvet, melynek lapjai 
azzal a rajongással és őserővel ébredő szenvedelemmel telvék, 
melynek mindenki boldog rabja lesz, aki az Alpok ködbevesző 
csúcsairól nézett isten arcába. 
