túl a felszaporodó évtizedek ösvényén továbbra is anyagi s 
szellemi erejében növekedve fussa be a bara és a tudomány 
szolgálatában kiváló díszes pályáját. 
Kiváló tisztelettel 
Br. Medmjánszky Dénes. 
Bécsben, 1896. febr. 18. 
5. A múzeumőr a következő jelentését olvassa fel; 
Mélyen tisztelt Közgyűlés! 
Egyesületünk ezen mai jubiláuis közgyűlésén méltóztas- 
sék megengedni, hogy gyűjteményeink gyarapodásáról ezúttal 
retrospectiv jelentést tehessek. 
A zászlónkra irt jelszavak között nem a legutolsó a 
természettudományi miveltség terjesztése a közönség szélesebb 
köreiben, a természettudományok popularizálása s azok iránt 
az általános érdeklődés fölkeltése, ébrentartása. Ezen fontos 
czélok elérésében nem kicsinylendő az a szerep, amelyet 
gazdag múzeumunknak ingyenes megtekinthetése játszik; azé 
a múzeumé, mely a benne fölhalmozott összezsúfolt anyag 
tudományos értéke, tanulságos volta s a tárgyak gazdagsá- 
gával ilyes intézményekben különben sem szűkölködő városunk- 
ban is, mint fontos culturális tényező szerepel. Ez a szép 
és gazdag gyűjtemény, — mint évkönyveinkből kivehető — 
egyes szerényebb vételektől eltekintve, majdnem az ügyiránt 
lelkesülő tagok ajándékozásának köszönhető. A lezajlott 4 
évtized alatt mindig akadtak lelkes férfiak, kik értékes gyűj- 
teményeiket — hogy a nagyközönség számára hozzáférhe- 
tőbbé tegyék — múzeumunknak ajánlották föl gondozás, 
megőrzés czéljából, de hozzájárultak gyarapításához százan 
meg százan szerényen egy-egy tárgy ajándékozásával is. 
Adott ki mit és mennyit adhatott, adta szívesen abban az 
erős hitben, hogy ajándéka s vele neve hosszú időkön át 
fönn fog maradni a természettudomány e szent csarnokában. 
Ebben a tekintetben abban a szerencsés helyzetben vagyok, 
hogy a t. adományozókat megnyugtathatom, amennyiben — 
köszönet érte a muzeum régebbi kusztoszainak — daczára 
- 1 
< 
i 
n 
i 
' ! 
